ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 212/630/21(2-а/212/18/21)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
        суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції    
на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2021 року (головуючий суддя Дехта Р.В.)
в адміністративній справі №212/630/21(2-а/212/18/21) за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: 
Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції (відповідач-1), 
інспектора роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартинова Сергія Олександровича (відповідач-2) 
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 27.01.2021 звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в якому просив (а.с. 24-28):
- визнати протиправними дії інспектора роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартинова Сергія Олександровича з притягнення його до адміністративної відповідальності;
- визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №3650065 від 10.01.2021, винесену інспектором роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартиновим С.О. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а провадження по адміністративній справі – закрити.
Позов обґрунтовано тим, що спірною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за частиною 2 статті 122 КУпАП за те, що 10 січня 2021 року близько об 07 год. 40 хв. керуючи автомобілем Skoda Octavia A5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Об`їзна дорога м. Кривого Рогу зі сторони м-н Зарічний по напрямку бул. Вечірній, в районі станцій швидкісного трамвая «Міська лікарня» проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору. Вказує, що адміністративного правопорушення не вчиняв; в оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає про порушення інспектором порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2021 року позов задоволено:
- визнано протиправними дії інспектора роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартинова Сергія Олександровича, з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;
- скасовано постанову серії ЕАН №3650065 від 10.01.2021р., винесену інспектором роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартиновим Сергієм Олександровичем  про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на у розмірі 425 гривен, а провадження по адміністративній справі - закрито, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнуто з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 гривні.
Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Суд вказав, що відповідачем надано відеозаписи зупинки транспортного засобу позивача та процесу розгляду справи, що ніяким чином не доводить вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського не містить події адміністративного правопорушення та обмежується лише спілкуванням з водієм транспортного засобу на місці зупинки та винесення постанови. Зауважив, що доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, відтак дійшов висновку, що дії інспектора поліції  з притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправними; постанова серії ЕАН №3650065 від 10.01.2021 підлягає скасуванню,  а провадження по адміністративній справі – закриттю. 
Також суд першої інстанції вказав, що відповідно до ст.139 КАС України враховуючи результати судового розгляду за рахунок бюджетних асигнувань Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 454 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції (відповідач-1) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що інформація про наявність відеозапису (нагрудний відеореєстратор) зазначена інспектором в оскарженій постанові, а саме: ае 002271. Повідомляє, що одразу на місці розгляду справи не було технічної можливості долучити відеозаписи до самої постанови, про здійснення відео фіксації було повідомлено також позивачу. Вказує, що наданий суду DVD диск містив відео файл порушення позивачем Правил дорожнього руху, проте такий не був досліджений судом першої інстанції, у зв`язку з чим долучає такий же відеозапис до апеляційної скарги.
Щодо розподілу судових витрат, то апелянт вказує, що  Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції не  юридичною особою, а тому стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань з останнього є неможливим.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що 10.01.2021 інспектором роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мартиновим С.О. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що 10 січня 2021 року близько об 07 год. 40 хв. керуючи автомобілем Skoda Octavia A5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Об`їзна дорога м. Кривого Рогу зі сторони м-н Зарічний по напрямку бул. Вечірній, в районі станцій швидкісного трамвая «Міська лікарня» проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху».
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
В силу ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Предметом спору у цій справі є правомірність/протиправність дій інспектора роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартинова С.О. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (постанова серії ЕАН №3650065 від 10.01.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, порушення пп. “е” пункту 8.7.3 ПДР).
Відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.
Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Отже, відповідач-2 (інспектор роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартинов Сергій Олександрович) законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
- залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 
- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 
- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 
- змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
При цьому, в силу приписів ст. 286 КАС України, додаткове визнання протиправними дій інспектора поліції при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення не вимагається, оскільки це автоматично випливає із висновків суду, викладених в мотивувальній частині рішення та охоплюється задоволенням вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення із закриттям справи.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
За приписами пп. “е” пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: 
- чи було вчинено адміністративне правопорушення, 
- чи винна дана особа в його вчинення, 
- чи підлягає вона адміністративній відповідальності, 
- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, 
- чи заподіяно майнову шкоду, 
- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що безпосередньо в постанові серії ЕАН №3650065 від 10.01.2021 зазначено, що фіксування адміністративного правопорушення здійснено технічним засобом ае002271 (а.с. 5).
При цьому, до суду першої інстанції був наданий  відзив на адміністративний позов (а.с. 42-48), додатком до якого є диск з відеозаписом (а.с. 50).
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доданий до відзиву диск з відеозаписом є належним та допустимим доказом, який підлягає оцінці при розгляді справи. 
Натомість, суд першої інстанції в рішенні зазначив, що відеозапис факту правопорушення відповідачем не було надано.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає таке зазначення суду першої інстанції помилковим, оскільки матеріали справи містять диск з відеозаписом (а.с. 50). 
Так, DWD диск містить в собі наступні відеозаписи: 
- « 2021010194538000288», 
- « 20210110194609000289», 
- «video 2021-03-15 09-33-55», 
- «video 2021-03-15 09-34-56», та 
фото: 
-          «photo 2021-03-15 09-34-35», 
-          «photo 2021-03-15 09-34-48».
Дослідивши зазначені фото і відеоматеріали, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що фото: «photo 2021-03-15 09-34-35», «photo 2021-03-15 09-34-48», та відеозаписи « 2021010194538000288», « 20210110194609000289», «video 2021-03-15 09-33-55» - не доводять вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки не містять фіксації вчинення позивачем під час керування транспортним засобом проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофору.
Водночас, з відеозапису «video 2021-03-15 09-34-56» вбачається, що 10.01.2021 о 07:30:17 транспортний засіб стояв на перехресті з увімкненим червоним сигналом світлофора  (відлік часу у зворотному порядку (секунди): 13). 
О 07:30:22 (відлік часу у зворотному порядку (секунди): 6) на цей же червоний сигнал світлофора  транспортний засіб почав свій рух і проїхав (перетнув) дане перехрестя о 07:30:31, у той час тільки ввімкнувся жовтий сигнал світлофора (відлік часу у зворотному порядку (секунди): --), тоді як зелений сигнал світлофора ввімкнувся о 07:30:31.  
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що на перехресті був увімкнений зелений сигнал світлофору, який дозволяв рух пішоходів, а не транспортних засобів. 
Зелений сигнал світлофору змінив своє значення на червоний сигнал світлофора для пішоходів та дозволив рух транспортним засобам (зелений сигнал світлофору) за відліком часу у зворотному порядку (секунди): 4 (червоний).
Вказаним відеозаписом підтверджується, що патрульний автомобіль поїхав за транспортним засобом позивача (Skoda Octavia A5 р/н НОМЕР_1 ), який у своєму напрямку рухався один (інших транспортних засобів не було) та здійснив його зупинку. 
В розрізі фактичних обставин даної справи, з вказаних вище відеозаписів з диску « 2021010194538000288», « 20210110194609000289» вбачається фіксування на місці зупинки автомобіля Skoda Octavia A5 р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (позивача), та винесення відносно позивача постанови серії ЕАН №3650065 від 10.01.2021.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз вказаних відеоматеріалів підтверджує вчинення позивачем правопорушення, а саме рух транспортного засобу на заборонений сигнал світлофору (порушення пп. “е” пункту 8.7.3 ПДР).
Отже, відповідач при встановленні порушення пп. “е” пункту 8.7.3 ПДР дійшов правильного висновку про необхідність складання постанови про притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
Однак, суд першої інстанції у повному обсязі не дослідив обставин справи, не проаналізував надані до матеріалів справи докази, зокрема, вказав, що відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського не містить події адміністративного правопорушення та обмежується лише спілкуванням з водієм транспортного засобу на місці зупинки та винесення постанови, що спростовується наявними в матеріалах справи доказами.
При цьому, не повне дослідження судом першої інстанції доказів, що містяться в матеріалах справи призвело до порушень норм процесуального закону та помилкових висновків у справі.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в тексті постанови серії ЕАН №3650065 від 10.01.2021 відповідачем зазначений технічний засіб фіксації правопорушення ае002271, що дає підстави для висновку що відповідачем доведено правомірність своїх дій/рішень щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, порушення пп. “е” пункту 8.7.3 ПДР (а.с. 5).
Враховуючи те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними доказами, наданими відповідачами до суду, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що винесена інспектором роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартиновим Сергієм Олександровичем відносно ОСОБА_1 постанова серії ЕАН №3650065 від 10.01.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпП та накладення штрафу 425 грн. є правомірною та скасуванню не підлягає. 
З огляду на все вище викладене, апеляційний суд  дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду, не підлягають розподілу судові витрати у справі.
В силу ч. 3  ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС  не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції -задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2021 року) - скасувати.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідачів:   Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції (відповідач-1),    інспектора роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мартинова Сергія Олександровича (відповідач-2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова