Провадження № 33/4820/548/21 
Справа № 685/659/21 Головуючий в 1-й інстанції Самойлович А. П. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В.М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Хмельницький
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Черничинець Світлани Петрівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Теофіпольського районного суду від 29 липня 2021 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Теофіпольського районного суду від 29 липня 2021 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.
За постановою суду, 04 травня 2021 року об 11 год. 31 хв. по вул. Макаренка в смт. Теофіполь ОСОБА_1 керував автомобілем KIA Pregio з номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння – вираженим тремтінням пальців рук, різким запахом алкоголю з порожнини рота, невідповідною обстановці поведінкою Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. 
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокатка Черничинець С.П. просить постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанову суду вважає незаконною та необґрунтованою.
Суд допустив неповноту розгляду, оскільки не надав оцінки письмовим запереченням, які є в матеріалах справи.
Вважає, що вимога про зупинку автомобіля є незаконною, що тягне за собою незаконність процедури проведення огляду на стан сп`яніння. 
Огляд проведений з порушеннями, оскільки: працівники поліції не залучили двох свідків під час його проведення; направлення на огляд не складали. 
Водія не відстороняли від керування, що свідчить про порушення поліцейським процедури оформлення матеріалів.
Протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в такому відсутні посилання на технічний засіб, на який здійснювалась відеофіксація події. Також відеозапис здійснений не безперервно, а тому такий є неналежним та недопустимим доказом.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.
Від ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи у його відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2021 серії ДПР18 №488279 04 травня 2021 року об 11 год. 31 хв. по вул. Макаренка в смт Теофіполь ОСОБА_1 керував автомобілем KIA Pregio з номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння – вираженим тремтінням пальців рук, різким запахом алкоголю з порожнини рота, невідповідною обстановці поведінкою 
       Від проходження огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. 
       Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.    
       Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №488279 від 04.05.2021, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення;
       - відеозаписом події, з якого видно, що огляд /відмова від проходження огляду/ ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.
Так з відеозапису видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем KIA Pregio з номерним знаком НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції.
У зв`язку з наявністю від ОСОБА_1  запаху спиртного, тремтінням пальців рук та невідповідній обстановці поведінці, працівники поліції запропонували ОСОБА_1  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою  спеціального технічного засобу або в медичному закладі, від чого останній відмовився. 
Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення за вчинене правопорушення на ОСОБА_1 місцевим судом накладене відповідно до правил, передбачених ст.33 КУпАП.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не заслуговують на увагу посилання адвоката Черничинець С.П. в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції процедури огляду, передбаченої ст. 266 КУпАП, з посиланням на те, що працівниками поліції не були залучені свідки. 
Огляд /відмова від проходження огляду/ ОСОБА_1 здійснювався працівниками поліції із застосуванням технічних засобів відеозапису, а згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд проводиться у присутності двох свідків лише у разі неможливості застосування таких засобів.
Необґрунтованими є твердження про те, що відеозапис здійснений працівниками поліції є не безперервним, а тому є неналежним та недопустимим доказом.
Наявний в матеріалах справи відеозапис містить відеофайли, які є цілісними, безперервними і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, у тому й числі процедуру його огляду (відмови) на стан алкогольного сп`яніння. 
Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, через те, що в ньому відсутні посилання на технічний засіб, на який здійснювалась відеофіксація події. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №488279 від 04.05.2021 відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо його змісту, і оцінений судом у сукупності з іншими доказами, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Не спростовують висновків суду посилання в апеляційній скарзі на те, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції була незаконною, так як причиною зупинки була відсутність полісу обов`язкового страхування.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні ґрунтується на належних та допустимих доказах, 
Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з наявністю від ОСОБА_1 запаху спиртного, тремтіння пальців рук та невідповідній обстановці поведінці.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки таке направлення складається у разі проходження особи огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
За таких обставин, з урахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова суду є законною та справедливою, і підстави для її скасування відсутні.
З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд, -
п о с т а н о в и в :
Постанову Теофіпольського районного суду від 29 липня 2021 року відносно  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Черничинець С.П. в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає. 

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                                 В.М. Барчук