Ухвала
 
03 листопада 2021 року
місто Київ
 
справа № 702/591/17
провадження № 61-14916св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,
 
учасники справи:
позивач - заступник керівника Уманської місцевої прокуратури,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 ,
треті особи: Фермерське господарство «Максім», державний реєстратор Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області,
 
розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 , треті особи: Фермерське господарство «Максім», державний реєстратор Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання незаконним та скасування правового акта органу державної влади, визнання недійсним правочину, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Заступник керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави 27 червня 2017 року звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 , треті особи: Фермерське господарство «Максім», державний реєстратор Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання незаконним та скасування правового акта органу державної влади, визнання недійсним правочину та повернення земельної ділянки. 
Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 11 січня 2018 року, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 24 грудня 2014 року № 23-6408/14-14-СГ. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 20, 9543 га, кадастровий номер 7123455500:03:001:1611, яка розташована в адміністративних межах Цибулівської селищної ради, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Черкаській області та ОСОБА_1 23 січня 2015 року, державна реєстрація якого здійснена реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області - номер запису про інше речове право 9231879, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20391970 від 31 березня 2015 року. Скасовано запис про інше речове право, номер 9231879, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20391970 від 31 березня 2015 року, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельну ділянку, площею 20, 9543 га, кадастровий номер 7123455500:03:001:1611, розташовану в адміністративних межах Цибулівської селищної ради Монастирищенського району Черкаської області.
ІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 11 січня 2018 року скасовано.
Провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Уманської місцевої прокуратури Черкаської області до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 , треті особи: Фермерське господарство «Максім», державний реєстратор Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання незаконним та скасування правового акта органу державної влади, визнання недійсним правочину, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки закрито.
Провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, позов має розглядатися за правилами господарського судочинства.
ОСОБА_1 у серпні 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить здійснити розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, зокрема стягнути з позивача на його користь понесені в апеляційному суді судові витрати - судовий збір у розмірі 16 750, 44 грн.
Оцінка аргументів, викладених у заяві про ухвалення додаткового рішення
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із підпунктом «б» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, крім іншого, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141, 142 ЦПК України. 
У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд постановою від 06 травня 2020 року не змінив судові рішення та не ухвалив нове, а закрив провадження у справі, розподіл судових витрат у такому випадку судом касаційної інстанції за правилами підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України не здійснюється.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ ПРО УХВАЛЕННЯ ДОДАТКОВОГО РІШЕННЯ
Отже, з урахуванням наведеного аналізу норм процесуального права, а також висновку щодо суті касаційної скарги (скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій із закриттям провадження у справі), новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, не здійснюється, оскільки такий порядок не передбачений процесуальним законом.
За таких обставин підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням (постановою) відсутні.
Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                 О. В. Ступак

Судді                                                                                                              І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко