УХВАЛА

09 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 420/14680/20
адміністративне провадження № К/9901/40115/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чумаченко Т.А.,
суддів - Дашутіна І.В., Шишова О.О.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року в справі №420/14680/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого                 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року в справі №420/14680/20.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого  апеляційного адміністративного суду від               07 жовтня 2021 року, позов задоволено.  Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в такій реєстрації, від 22 жовтня 2020 року                         №2060626/39188812,№2060627/39188812;№2060635/39188812, №2060636/39188812, №2060630/39188812,№2060632/39188812,№2060634/39188812,№2060642/39188812,№2060629/39188812,№2060633/39188812,№2060628/39188812,№ 2060639/39188812, №2060631/39188812,№2060637/39188812,№2060638/39188812,№2060640/39188812, №2060643/39188812, №2060644/39188812. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 16 грудня 2019 року №320,   № 321, від 17 грудня 2019 року № 365,   від 18 грудня 2019 року № 380, № 381, № 382, № 383, № 401, № 402, № 403, від 19 грудня 2019 року № 397, № 437, № 448,   № 449,   № 455, № 456, № 469, № 470 датою їх фактичного отримання.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3   статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України                (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою   статті 13 КАС України     учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою     статті 328 КАС України   передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. 

Головне управління ДПС в Одеській області у касаційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції помилково відніс цю справу до категорії справ незначної складності.

Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 20 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:             1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертої статті 12 КАС України.

Враховуючи, характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників, суд першої інстанції не порушив норми пункту 20 частини першої статті   4, статті              12 КАС України, розглянувши цю справу за правилами спрощеного позовного провадження. Справа щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних не передбачена в переліку, встановленому частиною четвертою статті              12 КАС України, незалежно від суми ПДВ, на які виписана податкова накладна.

Також у касаційній скарзі скаржник посилається на те, що справа має виняткове значення для нього.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на те, що наведені ним обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що саме ця справа має виняткове значення для нього.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом першим частини першої  статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями   328,  333,   359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року в справі №420/14680/20.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: 	Т. А. Чумаченко     І. В. Дашутін   О. О. Шишов