П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
30 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7240/21	

Категорія:111030000
                                                                                                                                 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.
                                                                                                                                 Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів             –  Бітова А. І.
                       –  Ступакової І. Г. 
при секретарі –  Черкасовй Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду  від 07 вересня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна Енергопостачальна Компанія" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :
ТОВ "Одеська обласна Енергопостачальна Компанія" звернулася до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №002455307 від 14.12.2020 року Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатом проведення камеральної перевірки правильності нарахування та сплати податку на додану вартість було встановлено факт недоплати ПДВ у сумі 1411 грн. та на вказану суму застосовано штрафні санкції. Позивач не погоджується зі спірним рішенням у зв`язку із тим, що спірна сума податкового зобов`язання сформована податковим управлінням без врахування того, що до такої суми позивачем самостійно подавались уточнюючі розрахунки коригування у зв`язку із виявленими помилками під час оформлення податкових накладних. Втім, такі обставини під час перевірки не враховані, а заявлена до стягнення сума грошового зобов`язання фактично відсутня в силу відсутності господарських правовідносин.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду  від 07 вересня 2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №002455307 від 14.12.2020 року Південного управління Офісу ВПП ДПС.
Стягнуто з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається про необхідність відображення позивачем розрахунків коригувань кількісних та вартісних показників з датою складання 22.10.2020 року, на суму ПДВ (-) 1411,0 грн., зареєстрованих у ЄРПН у жовтні 2020 року, повинно було відобразити у додатку №1 до податкової декларації за жовтень 2020 року.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом встановлено, що 19.11.2020 р. посадовою особою Міжрегіонального управління на підставі п. 200.10 статті 200 розділу 5 ПК України, у порядку ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну (електронну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість №9269957824 від 19.10.2020 р. ТОВ “ООЕК”, код ЄДРПОУ 4211440 за період вересень 2020 р. на показники якої вплинули дані уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2020 р. від 23.10.2020 р. №9274913938. 
Згідно Акта про результати камеральної перевірки від 19.11.2020 р. №456/28-10-53-07/42114410, складеного за результатами камеральної (електронної) перевірки зроблено висновок, що “дані камеральної перевірки свідчать про заниження ТОВ “ООЕК” податкових зобов`язань з податку на додану вартість за вересень 2020 р. на суму ПДВ 1411,00 грн.”
ТОВ “ООЕК” не погодилось із висновками Акта, тому були подані Заперечення до Акту камеральної перевірки від 02.12.2020 р. №587/03-02-1182.
15.12.2020 р. Товариством отримано Відповідь на заперечення до Акту, якою повідомлено, що за результатом розгляду наданих Заперечень, висновки Акту перевірки залишаються без змін.
17.12.2020 р. Товариством отримано примірник податкового повідомлення-рішення від 14.12.2020 р. №0002455307, складеного в.о. начальника Південного управління Офісу ВПП ДПС Мамай Ю., яким встановлено порушення п. 200.1 ст. 200, ст. 187 п.1 Податкового кодексу України та ст. 3,4 розділу 5 “Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість” затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28 січня 2016 року, у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 1 411,00 грн., та нараховано штрафні санкції у розмірі 352,75 грн. 
Товариство направило Скаргу на податкове повідомлення-рішення від 14.12.2020 р. №0002455307 до Державної податкової служби України.
30.03.2021 р. ТОВ “ООЕК” отримало від ДПС України рішення про результати розгляду скарги від 25.03.2020 р., згідно якого скаргу Товариства було залишено без задоволення. 
Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, вважаючи оскаржуване рішення протиправним.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходи в того, що встановлені податковим органом порушення у Акті перевірки не підтверджені документально.
При цьому, вказав про відсутність об`єктивного складу правопорушення, а тому прийшов до висновку що відповідач протиправно застосував штрафні санкції, що передбачені п. 123.1 ст. 123 ПК України у розмірі 352,75 грн. з огляду на те, що при проведенні перевірки безпідставно надано оцінку документам податкової звітності без врахування норм податкового законодавства щодо ведення податкової звітності, наданих уточнюючих розрахунків.
Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Податковий кодекс України (далі  ПК України), в силу пп. 1.1 ст. 1, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Підпунктом 20.1.4. пункту20.1статті20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.
За приписами п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною  вважається  перевірка,  яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки  також може бути своєчасність подання податкових декларацій  (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України,  камеральна перевірка  проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним  порядком.
Згода платника податків на  перевірку  та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Згідно п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що предметом камеральної перевірки окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема своєчасність сплати грошових зобов`язань.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2020 р. посадовою особою Міжрегіонального управління на підставі п. 200.10 статті 200 розділу 5 ПК України, у порядку ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну (електронну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість №9269957824 від 19.10.2020 р. ТОВ “ООЕК”, код ЄДРПОУ 4211440 за період вересень 2020 р. на показники якої вплинули дані уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2020 р. від 23.10.2020 р. №9274913938. 
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ, платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 ПКУ.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПКУ податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до вимог пп.192.1.1. п. 192.1  ст.  192 ПК України  якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:
а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;
б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.
Тобто, помилка при заповненні Додатку 1 уточнюючого розрахунку не позбавляє позивача права на зменшення податкового зобов`язання відповідно до пп. 192.1.1 ПК України  та подання уточнюючого розрахунку у терміни визначені  статтею 102 ПК України.
При цьому, відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПКУ, розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг. Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в    Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної згідно вимог Порядку № 21:
- у р. 1.1 декларації вказуються дані операцій на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну територію України.
- у рядку 4.1 вказується сума податкового зобов`язання, нарахована протягом звітного періоду та у рядку 4.1.1 коригування за такими операціями відповідно до пункту 198.5 статті 198 та  пункту 199.1 статті 199 Кодексу, за операціями, що оподатковуються за основною ставкою.
- коригування податкових зобов`язань, крім випадків, передбачених цим Порядком, відображається у рядках 7 та 8. 
Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПКУ, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. 
Згідно з п.201.10 ст.201 ПКУ, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Статтею 203 ПКУ визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно зазначено судом першої інстанції, даними Акту перевірки податковим органом встановлено відхилення у значеннях податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2020р., з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2020 рік, та даних перевірки, яке складає 1411 грн.
Так, внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II Кодексу.
Статтею 50 пункту 50.1 та статті 102 ПК України передбачено, що якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, то відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України  він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Згідно з Порядком №21, подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.
Розділом ІV Порядку регламентовано порядок виправлення помилок самостійно виявлених, зокрема, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.
Відповідно до п. 6 Розділу І Порядку, до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать:
- податкова декларація з податку на додану вартість з додатками;
- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками;
- розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.
Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку №21  передбачено, що  у колонці А в усіх необхідних випадках проставляються обсяги постачання (придбання) без урахування податку на додану вартість, сума податку вказується у колонці Б.
Пунктом 3 Розділом ІV Порядку зазначено, у разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 5 Розділу VІ Порядку №21 уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.
Із змісту наведених правових норм слідує, що подання платниками податків податкової звітності здійснюється саме в порядку та за формою, встановленою  ПК України  та Порядком №21 (чинного на час спірних правовідносин). При цьому уточнюючий розрахунок слід вважати невід`ємною частиною податкової декларації у разі, якщо останній був прийнятий контролюючим органом за відсутності підстав для відмови у його прийнятті, передбачених підпунктом  49.11 статті 49 ПК України. Існування вимог, зокрема, до форми подання податкової декларації та уточнюючого розрахунку до неї спрямоване на забезпечення правильного відображення контролюючим органом задекларованих платником податків показників податкової звітності.
Колегія суддів зазначає, що Податковим кодексом України передбачено лише два способи виправлення помилок у податковій звітності: подання уточнюючого розрахунку або відображення уточнених показників в податкових деклараціях наступних податкових періодів.
При цьому, таке виправлення задекларованих даних без застосування до товариства відповідних санкцій можливо в разі самостійного виявлення помилок та або порушень, а в разі виявлення таких перевіркою - до винесення облаткових повідомлень-рішень
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 24.02.2020р. у справі № №520/1186/19, адміністративне провадження №К/9901/22787/19.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 13.10.2020 р. ТОВ “ООЕК” було зареєстровано в ЄРПН (за №9264561396) податкову накладну №1023338 на неплатника ПДВ, складену 30.09.2020 р. Загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість у вищенаведеній ПН становить 8    024,15 грн. із сумою податкового зобов`язання – 1    337,36 грн. 
22.10.2020 р. було виявлено, що ПН №1023338 було помилково складено на неплатника ПДВ, у зв`язку з чим, ТОВ “ООЕК” було зареєстровано ПН №1024404 від 30.09.2020 р. в ЄРПН (№9273817084) на належного контрагента – ПрАТ “ВФ Україна” (код ЄДРПОУ: 14333937) із відповідними даними попередньої податкової накладної без змін, а також зареєстровано в ЄРПН (за №9275208880) розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1021 від 22.10.2020    р., яким скореговано дані наведені у податковій накладній №1023338. 
09.10.2020 р. ТОВ “ООЕК” було зареєстровано в ЄРПН (за №9258422797) податкову накладну №1160263 на ТОВ “ОДЕСА ПРАЙМ ПРОПЕРТІС”, складену 30.09.2020 р. Загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість у вищенаведеній ПН становить 442,34 грн. із сумою податкового зобов`язання – 73,72 грн. 
21.10.2020 р. було виявлено, що в ПН №1160263 було допущено технічну помилку та зазначено індивідуальний податковий номер та код ЄДРПОУ, що належить ТОВ “ТЕКА” замість ТОВ    “ОДЕСА ПРАЙМ ПРОПЕРТІС” (код ЄДРПОУ: 42310383), у зв`язку з чим в ЄРПН (за №9273002103) було зареєстровано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 від 21.10.2020    р., яким скореговано дані наведені у податковій накладній №1160263 та одночасно зареєстровано ПН №11602 від 30.09.2020 р. в ЄРПН (за №9273029603) із належним ТОВ “ОДЕСА ПРАЙМ ПРОПЕРТІС” індивідуальним податковим номером, кодом ЄДРПОУ та іншими даними попередньої податкової накладної без змін.
19.10.2020 р. Товариством подано податкову декларацію з податку на додану вартість із додатками за звітний період – вересень 2020 р. 
23.10.2020 р., у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок у вищенаведених ПН, Товариством було подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість до податкової декларації за вересень 2020 р. у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок із додатком №5 до податкової декларації з податку на додану вартість “Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)” 
Так, колегія суддів зазначає. що виправлення помилок, допущених у Додатку 5, які потребують уточнень показників у складі декларації з ПДВ за будь-який наступний період, проводиться шляхом подання Уточнюючого розрахунку, до якого додається уточнюючий Додаток 5 у розрізі контрагентів. При цьому вартісні показники як Додатка 5, так і Уточнюючого розрахунку, відображаються на суму уточнення (збільшення або зменшення) із відповідним знаком, що й було зроблено товариством
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за даними перевірки та за наданими позивачем документами встановлено, що позивачем у встановленому порядку та за наявності обґрунтованих обставин, підтверджених документально, виправлено допущені помилки при складанні декларації з ПДВ за вересень 2020 року.
При цьому, колегія суддів зазначає, що податкові зобов`язання з`являються тільки тоді, коли виникає об`єкт оподаткування, тобто постачання товарів/послуг (п. 185.1 ПКУ). Тому власне виписка помилкової ПН не може призводити до виникнення об`єкта оподаткування та її не треба відображати у ряд. 1.1 декларації з ПДВ оскільки  в цьому рядку відображаються операції з постачання, а не ПН.
Також колегія суддів звертає увагу, що помилково подана та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна за операціями, які фактично здійсненні не були, дані про які не внесено до податкового обліку платника податків та не підтверджено первинними документами, не є підставою для внесення даних за такою податковою накладною до податкової декларації, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення, оскільки твердження відповідача у акті перевірки щодо неправомірного зменшення податкового зобов`язання з ПДВ документального підтвердження не знайшло, тобто встановлено відсутність об`єктивного складу правопорушення, а тому суд першої інстанції прийшов також до правомірного висновку про протиправність застосування штрафних санкцій, що передбачені п. 123.1 ст. 123 ПК України у розмірі 352,75 грн. 
Підсумовуючи вище викладені обставини у справі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують.
Крім того, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. 
Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду  від 07 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
  Повний текст постанови складено та підписано 01 грудня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                    А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                    І. Г. Ступакова