Справа № 454/605/21                                Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А. 
Провадження № 33/811/1360/21                Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

06 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Брух Андрія Олексійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Брух Андрія Олексійовича на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один ) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривень 00 копійок судового збору.
Згідно з постановою судді, згідно протоколів про адміністративне правопорушення серія ААБ №098807 від 22.02.2021 року вбачається, що 22.02.2021 року о 06:45год. в м.Белз керував транспортним засобом Москвич р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер».
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник – адвокат Брух А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2021 року, скасувати зазначену постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесеною без повного і всебічного з`ясування обставин справи без належного виконання вимог КУпАП.
Вказує, що ОСОБА_1 не оспорює фактичних обставин справи, однак не погоджується із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення у зв`язку із невірним застосуванням закону про адміністративну відповідальність.
Стверджує, що з матеріалів справи вбачається,3 що ОСОБА_1 22.02.2021 як учасник дорожнього руху керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто до набрання чинності 17 березня 2021 року Законом України №1231-ІХ від 16 лютого 2021 року який фактично посилив відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а також збільшив строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративно правопорушення, що безумовно є погіршенням правового становища особи.
Звертає увагу, що враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_1 правопорушення від 22.02.2021 року пройшло більше трьох місяців на час винесення судом першої інстанції постанови (така винесена судом 29.06.2021), а тому відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягало закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного правопорушення.
Крім цього вказує, що станом на 22.02.2021, тобто на дату вчинення правопорушення ст. 130 КУпАП діяла в тій редакції, що діяла до 13.03.2021, а саме в редакції від 27.06.2021, санкція якої передбачала окрім позбавлення права керування транспортним засобом також накладення штрафу у розмірі 10 200 грн, однак суд наклав стягнення у розмірі 17 000 грн.
В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що ОСОБА_1 не був присутній під час винесення постанови, копію такої йому було вручено лише 14.07.2021 в канцелярії суду на його письмове звернення.
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Брух А.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином не були дотримані.
Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, та у поданій апеляційній скарзі особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не оскаржуються.
Так, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта з приводу порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме в частині строків накладення судом адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинене.
При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення та накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суддя місцевого суду не звернув уваги на положення ч.2 ст.38 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення), відповідно до якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій п`ятій цієї статті.
Зокрема, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, - 22 лютого 2021 р., а постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 була винесена судом тільки 29 червня 2021 року, тобто більше ніж через чотири місяці з дня вчинення ним адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.
Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. 
16 лютого 2021 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17 березня 2021 року, яким внесено зміни до ст.38 КУпАП та збільшено строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, до одного року з дня його вчинення.
Відповідно до попередньої редакції вказаної статті, що діяла під час вчинення та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в справі про адміністративне правопорушення, яка підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
З огляду на викладене, стаття 38 КУпАП у редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021, що діяла на момент винесення судом постанови, є такою, що погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а отже зворотної дії у часі не має.
Тому суд першої інстанції при розгляді справи та накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 повинен ураховувати положення ст.8 КУпАП та керуватися Законом, який діяв станом на час вчинення адміністративного правопорушення, а саме станом на 22 лютого 2021 року.
Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Оскільки, з часу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, на момент розгляду справи в суді першої інстанції, сплинули строки, передбачені ст.38 КУпАП, то провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Брух Андрію Олексійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Брух Андрія Олексійовича задовольнити.
Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 29 червня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КПК України.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк