П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

                10 листопада 2021 року                                                                                                        місто Київ
Єдиний унікальний номер справи 369/8897/21
Номер провадження 22-ц/824/15282/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Головачова Я.В., Нежура В. А., 
 
вивчивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Фінагеєва І. О., у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», особа на яку подається скарга: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, боржник: ОСОБА_1 , на рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича прийнятого в рамках виконавчого провадження №62400963, 
 
в с т а н о в и в :
 
У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки, без отримання попередньої згоди органів опіки та піклування.
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2021 року (а.с. 33) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», особа на яку подається скарга: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, боржник: ОСОБА_1 , на рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича прийнятого в рамках виконавчого провадження №62400963, повернуто без розгляду.
 
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 11 серпня 2021 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило апеляційну скаргу у якій, просило вищевказану ухвалу суду, скасувати.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 23 червня 2021 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило на поштові адреси учасників справи копії скарги, які були отримані: боржником - 26 червня 2021 року; приватним виконавцем - 29 червня 2021 року.
 
Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виконало вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України, а відтак, підстави для повернення скарги без розгляду, відсутні.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Відзиву подано не було.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи.
 
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток-повідомлень на їх електронні адреси у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Повертаючи скаргу заявнику,  суд першої інстанції виходив з того, що вказана скарга була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України.
 
Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
 
Положеннями ст. 447 ЦПК України визначено, що якщо сторона виконавчого провадження вважає, що дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права чи свободи, вона має право звернутися до суду із скаргою.
 
У пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».
 
Частиною 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що скарга у виконавчому провадженні подається виключно  у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.
 
З вказаного вбачається, що до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення. 
 
Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
З вказаного вбачається, що скарга на дії чи бездіяльність виконавця має відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині 4 статті 74 Закону «Про виконавче провадження». Таким чином,  після надходження скарги на дії чи бездіяльність виконавця до суду, суддя, встановивши, що скарга містить недоліки, повинен залишити таку скаргу без руху надавши стороні строк для їх усунення. 
 
В свою чергу, стаття 183 ЦПК України містить загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, тобто таких, які подаються з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження.
 
Тобто, вищезазначена норма не регулює питання пов`язані зі зверненням до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність виконавця, щодо виконання судового рішення.
 
До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 лютого 2021 року у справі № 569/13160/20 (провадження № 61-15478св20) та від 10 березня 2021 року у справі № 766/17333/20-ц   (провадження № 61-1124св21).
 
Разом з тим, суд першої інстанції неправильно застосувавши положення ст. 183 ЦПК України (загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення), дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення даної скарги на дії приватного виконавця особі, що її подала.
 
Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
За таких обставин, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2021 року слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 367-368, 369, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити. 
 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2021 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
 
Повне судове рішення складено 10 листопада 2021 року
 
Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова
Судді:                                                                                                           Я.В. Головачов
                       В. А. Нежура