ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/2874/21                Головуючий суддя І інстанції Каращук Т. О.
Провадження № 22-ц/818/4630/21        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про забезпечення позову або доказів

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року                             м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів:                 -Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Литвинової Ганни Віталіївни на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2021 року, постановлену у  складі головуючого судді Каращука Т.О., по справі за заявою представника позивача –адвоката Литвинової Г.В. про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 – адвоката Литвинової Ганни Віталіївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Разом з позовом представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, посилаючись на п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України. 
Заява мотивована тим, що позов стосується оскарження виконавчого напису, та у разі задоволення позовних вимог виконавчий напис буде визнаний таким, що не підлягає виконанню. Адвокат зазначала, що даний вид забезпечення дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з її доходів та усуне перешкоди у користування майном позивача. Зважаючи на викладене в заяві, представник позивача просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом за виконавчим провадженням.
Посилався на те, що з урахуванням всіх обставин, предмету спору і змісту заявлених вимог не забезпечення позову може призвести до порушення його прав.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі адвокат Литвинова Г.В. просить ухвалу скасувати, задовольнити заяву.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не вивчив при розгляді заяви про забезпечення позову, а дає оцінку цим доказам тільки при вирішенні справи по суті, що порушує ст. 151 ЦПК України, в якій зазначено вичерпний перелік вимог до змісту і форми заяви про забезпечення позову.
Вказав, що заява про забезпечення позову була подана до суду разом з позовною заявою та з необхідними письмовими доказами: копією виконавчого напису №24232 від 2 2.2021р., копією постанови приватного нотаріуса Малкової М.В. про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.03.2021р. ВП 64661076, копією довідки з місця роботи ОСОБА_1 про здійснені відрахування та виплати. Крім того, в заяві про забезпечення позову було вказано номер виконавчого провадження, за яким проводиться стягнення з ОСОБА_1 .
Посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь- яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.
Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, за відсутності учасників судового засідання, які належним чином повідомлялись судом апеляційної інстанції відповідно до ст.ст. 128, 131 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Литвинової Г.В, про підтримання вимог апеляційної скарги, яку вона просила задовольнити, та слухання справи за її відсутності та відсутності її довірителя, що згідно ст. 372 України не перешкоджає її подальшому розгляду, вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.
Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач в заяві про забезпечення позову просить зупинити стягнення за виконавчим документом, однак ним не наведено жодних доказів того, що з нього не момент подання заяви стягуються будь-які кошти, не наведено ризиків та не надано документальних підтверджень реальної загрози у подальшому виконанні рішенні суду, вказаний вид забезпечення позову не передбачений ст. 150 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.
Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку) підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису № 24232 від 12.02.2021р, що видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 13056,82 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивач обґрунтовував її тим, що у разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню. Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з її доходів та усуне перешкоди у користуванні майном позивача.
Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Верховний Суд сформував усталену судову практику про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову (постанови від 16.08.2018 у справі №910/1040/18; від 25.02.2019 у справах № 924/789/18, № 924/790/18; від 11.10.2019 у справах № 910/4762/19; від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19; від 17.09.2020 у справі № 910/72/20; від 30.09.2020 у справі № 910/19113/29; від 30.11.2020 у справі № 910/217/20; від 17.12.2020 у справі № 910/11857/20).
Однак наведені на обґрунтування заяви доводи про те, що виконавче провадження № 64661076 відкрито – належними і допустимим документами в матеріалах справи, які є у наявності у суду апеляційної інстанції - не підтверджено. У наданій позивачем копії постанови від 22.03.2021 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 номер виконавчого провадження не можливо прочитати, що за відсутності самої постанови про відкриття виконавчого провадження, лише в якій міститься унікальний код доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) за посиланням в мережі Інтернет: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, що у свою чергу перешкодило суду перевірити в порядку виконання завдання цивільного судочинства, ст. 2 ЦПК України щодо забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, - чи дійсно відкрито виконавче провадження за згаданим виконавчим написом нотаріуса та здійснити верифікацію наданої позивачем копію згаданої постанови від 22.03.2021.
При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність підстав для забезпечення позову. Доводами апеляційної скарги такі висновки суду не спростовані. Належних, допустимих та достовірних доказів у розумінні ст. 76 ЦПК України про те, що виконавче провадження, на яке посилається позивач у доводах заяви про забезпечення позову, триває – матеріали справи не містять, не були вони надані і у суді апеляційної інстанції, що не перешкоджає позивачу повторно звернутися до суду із відповідною заявою про забезпечення позову, з урахуванням виявлених судом недоліків.
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Литвинової Ганни Віталіївни - залишити без задоволення.
Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Головуючий                                                                                        В.Б. Яцина.

Судді                                                                                                      І.В.Бурлака.

                                                                               О.М.Хорошевський.