П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6133/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
13 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Центрально-Західного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Позовні вимоги мотивував протиправними діями відповідача, що полягають у неналежному проведенні перевірки звернення позивача від 23.02.2021 щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби Міськова А.А.
 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

5. Апелянт зазначив, що відповідач листом від 16.03.2021 №3/367-21/П-277 ОСОБА_1 повідомив, що його звернення від 23.02.2021 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 розглянуто та інформація, викладена у зверненні свого підтвердження не знайшла. Підстав для відсторонення ОСОБА_2 від виконання своїх службових обов`язків не виявлено. Таке рішення відповідача ОСОБА_1 вважає протиправним, тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 ОСОБА_1 засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

7. 23.02.2021 позивач звернувся на Урядову гарячу лінію щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 . Зміст звернення полягав у тому, що 17.02.2021 ОСОБА_2 ознайомлював заявника з матеріалами розгляду звернення ОСОБА_1 від 04.01.2021, а після чого почав висловлювати погрози вбивством в бік заявника. А тому, позивач у цьому зверненні просив провести перевірку за даним фактом, а також вжити невідкладних заходів по недопущенню будь-яких зустрічей між позивачем та ОСОБА_4 .

8. Вказане звернення позивача скеровано листом Департаменту виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 02.03.2021 №2/1-711-21/П-580 за належністю до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

9. На виконання вказаного листа, відповідачем проведено службову перевірку інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 .

10. Під час проведення перевірки опитано старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 , який у своєму письмовому поясненні від 10.03.2021 повідомив, що 17.02.2021 ознайомлював засудженого ОСОБА_1 з матеріалами розгляду раніше поданих ним звернень. В ході ознайомлення засуджений ніяких заяв та невдоволень не висловлював. Зауважив, що звернення є повністю вигаданим та зміст не відповідає дійсності, оскільки в ході ознайомлення засудженого він жодних погроз та образ, в адресу ОСОБА_1 , не висловлював. Вказав, що зазначене може підтвердити оперуповноважений ОСОБА_5 , який був присутній при ознайомленні.

11. Оперуповноважений оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» лейтенант внутрішньої служби Лутченко М.С. у своєму письмовому поясненні від 10.03.2021 повідомив, що 17.02.2021 він був присутній, коли оперуповноважений ОСОБА_6 в службовому кабінеті ознайомлював засудженого ОСОБА_1 із матеріалами розгляду його заяв. В ході ознайомлення жодних погроз в адресу останнього не висловлювалось та жодного тиску не здійснювалось.

12. ОСОБА_1 15.03.2021 також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 17.02.2021 ОСОБА_2 запропонував йому ознайомитися з матеріалами розгляду його звернення від 04.01.2021, після чого почав висловлювати погрози вбивством. Засуджений просив вжити заходів щодо недопущення між ними зустрічей.

13. В ході перевірки журналу №4143 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до засуджених» встановлено, що до засудженого ОСОБА_1 за час тримання в установі спеціальні засоби та фізична сила не застосовувались.

14. Крім того, згідно довідки оперативного відділу ДУ "Вінницька УВП №1" від 16.03.2021, яка складена про те, що в результаті оперативного відпрацювання осіб, які утримуються в державній установі "Вінницька УВП (№1)", інформації відносно засудженого до ДВП ОСОБА_1 , 1990 року народження, про посягання на його життя чи здоров`я з боку працівників установи, а також осіб, які утримуються в державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)", до оперативного відділу не надходило.

15. У висновку службової перевірки інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 від 16.03.2021 зазначено, що із зібраних та вивчених матеріалів перевірки в діях старшої оперуповноваженого ОСОБА_3 порушень законодавства України та прав засуджених не виявлено. Посадовою інструкцією ОСОБА_3 передбачено права та обов`язки, під час реалізації та виконання яких можливі безпосередні контакти із засудженими, в чому числі ОСОБА_1 . Вжиття заходів щодо недопущення будь-яких зустрічей ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , як того вимагає останній, означає відсторонення його від виконання своїх службових обов`язків. В ході перевірки підстав для відсторонення ОСОБА_2 від виконання своїх службових обов`язків не виявлено. Дані факти підтверджуються зібраними матеріалами перевірки.

16. Враховуючи викладене, вважати, службову перевірку інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 , закінченою. Інформацію, викладену у зверненні щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 такою, що свого підтвердження не знайшла.

17. Вказаний висновок затверджений 16.03.2021 першим заступником начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції Бойчуком В.

18. Листом від 16.03.2021 №3/367-21/П-277 ОСОБА_1 повідомлено, що його звернення від 23.02.2021 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 розглянуто та інформація, викладена у зверненні свого підтвердження не знайшла. Підстав для відсторонення ОСОБА_2 від виконання своїх службових обов`язків не виявлено.

19. Таке рішення відповідача ОСОБА_1 вважає протиправним, тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

20. Правова позиція викладена в пунктах 4-5 цієї постанови. Окрім того, вказує, що відповідач з метою приховання протиправних дій старшого оперуповноваженого ОСОБА_3 навмисно не взяв до уваги всі обставини та докази, а також і те, що на даний час існує реальна загроза життю та здоров`ю ОСОБА_1 ; із сторони ОСОБА_3 . Крім того, відповідачем жодним чином не зазначено, що ОСОБА_2 перевищив свої службові повноваження, внаслідок чого наніс позивачу два удари по правій руці.

21. Відповідач заперечує проти доводів наведених в апеляційній скарзі та зазначає, щозвернення засудженого ОСОБА_1 від 23.02.2021 отримано міжрегіональним управлінням листом від 02.03.2021 Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України. На виконання зазначеного листа проведена службова перевірка інформації, викладеної у зверненні позивача від 23.02.2021 з приводу можливих протиправних дій з боку старшого оперуповноваженого ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління старшою лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 відносно нього. За наслідками проведеної перевірки складено та затверджено висновок від 16.03.2021- документ, який містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницькою складу, висновки та пропозиції.

22. Відповідач вказує, що у своєму зверненні позивач повідомив про те, що 17.02.2021 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 ознайомлював його з матеріалами розгляду звернення, в ході чого погрожував йому вбивством. Заявник вимагав вжити заходів з метою виключення будь-яких зустрічей з ОСОБА_4 . Засуджений ОСОБА_7 у своєму письмовому поясненні підтвердив інформацію, викладену у зверненні.

23. Під час проведення перевірки опитано старшого оперуповноваженого ОСОБА_2 та оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» лейтенанта внутрішньої служби Лутченка М.С., які надали пояснення, що дійсно 17.02.2021 ОСОБА_2 ознайомлював засудженого ОСОБА_1 з матеріалами раніше поданого ним звернення. Під час ознайомлення жодних погроз в адресу останнього ОСОБА_2 не висловлював.

24. В ході перевірки журналу №4143 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до засуджених» встановлено, що до засудженого ОСОБА_1 за час тримання в установі спеціальні засоби та фізична сила не застосовувались.

25. Із зібраних та вивчених матеріалів перевірки в діях старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 порушень законодавства України та прав засуджених не виявлено. Відтак відомості, зазначені у зверненні, свого підтвердження не знайшли.

26. Щодо посилань апелянта на обставини, які відбулись 17.06.2020, то відповідач зазначає, що вказані обставини та проведена по ним службова перевірка були предметом дослідження Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/6646/20-а.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

27. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

29. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Питання забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі – Закон № 393/96-ВР).

30. Так, частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

31. В силу положень статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) – звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання – письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

32. Статтею 4 Закону № 393/96-ВР визначено рішення, дії (бездіяльність), які можуть бути оскаржені. Так, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

33. Відповідно статті 5 Закону № 393/96-ВР   письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

34. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

35. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

36. Статтею 15 Закону № 393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

37. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

38. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

39. Статтею 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:
- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;
- знайомитися з матеріалами перевірки;
- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;
- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;
- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;
- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;
- висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;
- вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

40. Водночас за змістом статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, їх працівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечити поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

41. Пунктом 1 Указу Президента України "Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування" від 07.02.2008 №109/2008 постановлено Кабінету Міністрів України, міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування вжити невідкладних заходів щодо забезпечення реалізації конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов`язкове одержання обґрунтованої відповіді, неухильного виконання норм Закону України "Про звернення громадян", упорядкування роботи зі зверненнями громадян, зокрема, щодо: недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам; викоренення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз`яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень; створення умов для участі заявників у перевірці поданих ними заяв чи скарг, надання можливості знайомитися з матеріалами перевірок відповідних звернень; з`ясування причин, що породжують повторні звернення громадян, систематичного аналізу випадків безпідставної відмови в задоволенні законних вимог заявників, проявів упередженості, халатності та формалізму при розгляді звернень; вжиття заходів для поновлення прав і свобод громадян, порушених унаслідок недодержання вимог законодавства про звернення громадян, притягнення винних осіб у встановленому порядку до відповідальності, в тому числі до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків щодо розгляду звернень громадян.

42. Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою – негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

43. Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

44. Також статтею 20 Закону № 393/96-ВР визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, – невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

45. Системний аналіз наведених норм засвідчує, що чинним законодавством закріплений обов`язок органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян надати належну та обґрунтовану відповідь на звернення громадян у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, – невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

46. В свою чергу, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань), в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. У випадку, якщо питання порушені у зверненні не входять до повноважень того органу, якому воно адресоване, таке звернення в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав таке звернення.

47. При цьому розгляд звернення має відбуватися із дотриманням прав громадянина під час розгляду заяви чи скарги, визначених статтею 18 Закону № 393/96-ВР.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ    

48. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

49. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є засудженим до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

50. Так, наказом Міністерства юстицію України від 25.04.2017 №1408/5 затверджено Порядок здійснення заходів щодо забезпечення безпеки осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах (далі - Порядок №1408/5).

51. Згідно з ч. 3 розділу І Порядку №1408/5, забезпечення безпеки осіб, взятих під варту, та засуджених, у тому числі тих, які беруть участь у кримінальному судочинстві, здійснюється оперативними підрозділами установ виконання покарань та слідчих ізоляторів.

52. Відповідно до ч. 1-3 р. ІІІ Порядку №1408/5 у разі виникнення загрози безпеці засуджений має право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

53. При отриманні заяви (повідомлення) про загрозу безпеці засудженого посадова особа слідчого ізолятора або установи виконання покарань негайно доповідає про це начальнику слідчого ізолятора або установи виконання покарань та черговому помічнику начальника слідчого ізолятора або установи виконання покарань або особі, яка виконує його обов`язки.

54. У разі наявності у заяві (повідомленні) про загрозу безпеці засудженого відомостей про кримінальне правопорушення черговий помічник начальника слідчого ізолятора або установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки, надсилає заяву (повідомлення) до відповідного правоохоронного органу.

55. Отримавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці засудженого, начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань вживає заходів щодо переведення засудженого в безпечне місце та здійснює перевірку заяви чи повідомлення.

56. Перевірка заяви чи повідомлення про загрозу безпеці засудженого здійснюється не більше трьох діб, при цьому з`ясовуються джерела загрози та встановлюються особи, від яких вона може надходити.

57. За результатами перевірки начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань зобов`язаний протягом трьох діб прийняти рішення про застосування або про відмову від застосування заходів безпеки, про що повідомити заявника.

58. Частиною 5 Порядку №1408/5 визначено, що за результатами перевірки заяви або повідомлення про загрозу безпеці засудженого, вжитих заходів безпеки щодо такого засудженого складається висновок на основі службового розслідування, який у триденний строк затверджується начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора.

59. З матеріалів справи встановлено, що 23.02.2021 позивач звернувся на Урядову гарячу лінію щодо неправомірних дій старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 . Зміст звернення полягав у тому, що 17.02.2021 ОСОБА_2 ознайомлював заявника з матеріалами розгляду звернення ОСОБА_1 від 04.01.2021, а після чого почав висловлювати погрози вбивством в бік заявника. А тому, позивач у цьому зверненні просив провести перевірку за даним фактом, а також вжити невідкладних заходів по недопущенню будь-яких зустрічей між позивачем та ОСОБА_4 .

60. У свою чергу, відповідачем проведено службову перевірку інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 .

61. Як вбачається з матеріалів службової перевірки, під час проведення перевірки опитано старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 , який у своєму письмовому поясненні від 10.03.2021 повідомив, що 17.02.2021 ознайомлював засудженого ОСОБА_1 з матеріалами розгляду раніше поданих ним звернень. В ході ознайомлення засуджений ніяких заяв та невдоволень не висловлював. Зауважив, що звернення є повністю вигаданим та зміст не відповідає дійсності, оскільки в ході ознайомлення засудженого він жодних погроз та образ, в адресу ОСОБА_1 , не висловлював. Вказав, що зазначене може підтвердити оперуповноважений ОСОБА_5 , який був присутній при ознайомленні.

62. Оперуповноважений оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» лейтенант внутрішньої служби Лутченко М.С. у своєму письмовому поясненні від 10.03.2021 повідомив, що 17.02.2021 він був присутній, коли оперуповноважений ОСОБА_6 в службовому кабінеті ознайомлював засудженого ОСОБА_1 із матеріалами розгляду його заяв. В ході ознайомлення жодних погроз в адресу останнього не висловлювалось та жодного тиску не здійснювалось.

63. ОСОБА_1 15.03.2021 також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 17.02.2021 ОСОБА_2 запропонував йому ознайомитися з матеріалами розгляду його звернення від 04.01.2021, після чого почав висловлювати погрози вбивством. Засуджений просив вжити заходів щодо недопущення між ними зустрічей.

64. Разом з тим, при дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що до засудженого ОСОБА_1 за час тримання в установі спеціальні засоби та фізична сила не застосовувались, що підтверджується копією журналу №4143 «Реєстрації рапортів про застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки до засуджених».

65. Водночас, відповідно до ст. 10 КВК України, у разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого, зокрема, ізолювати засудженого в безпечне місце чи перевести в іншу установу виконання покарань.

66. Однак, інформація на посягання життя та здоров`я позивача у відділ установи не надходила, що підтверджується довідкою оперативного відділу державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» від 16.03.2021.

67. Разом з тим, слід звернути увагу, що посадовою інструкцією старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 передбачено права та обов`язки, під час реалізації та виконання яких можливі безпосередні контакти із засудженими, в тому числі і з ОСОБА_1 . Поряд з цим, вжиття заходів щодо недопущення зустрічей ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , як того вимагає останній, означає відсторонення його від виконання своїх службових обов`язків.

68. Відтак, в ході перевірки підстав для відсторонення ОСОБА_2 від виконання своїх службових обов`язків не виявлено.

69. На основі зібраних та досліджених матеріалів 16.03.2021 затверджено висновок службової перевірки інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 , згідно з яким відомості, викладені у зверненні ОСОБА_1 від 23.02.2021, не знайшли свого підтвердження.

70. Про результати розгляду звернення повідомлено засудженого ОСОБА_1 та роз`яснено право оскарження.

71. Також відповідач листом від 17.03.2021 №3/377-21/П-277 повідомив про результати перевірки Департамент з питань виконання кримінальних покарань.

72. З огляду на встановлені обставини та дослідженні докази, суд вважає безпідставними аргументи позивача про протиправні дії відповідача щодо неналежного проведення перевірки його звернення від 23.02.2021.

73. У свою чергу, суд не бере до уваги доводи та докази представника позивача на обставини, які відбулися 16.06.2020 та 03.08.2020, оскільки такі не стосуються факту, здійснення ОСОБА_2 , як зазначає позивач, протиправних дій 17.02.2021 та не були підставою звернення від 23.02.2021 засудженого ОСОБА_1 .

74. Положеннями частини першої статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

75. За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

76. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

77. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

78. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

79. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

80. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

81. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.