КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 жовтня 2021року місто Київ.
Справа 755/12796/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/13075/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача                                Желепи О.В.,
суддів:                                                 Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» на рішення  Дніпровського  районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року ( у складі судді Арапіної Н.Є. інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)
в справі за позовом  ОСОБА_1  до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про відшкодування майнової шкоди,-
 
встановив:
У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про відшкодування майнової шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 11 липня 2020 року під час проведення відповідачем гідравлічних випробувань теплових розподільчих мереж біля житлового будинку АДРЕСА_1 близько 13 години 32 хв. стався прорив на зовнішній тепловій мережі, внаслідок вибуху водогону та в результаті виходу води на поверхню було пошкоджено припаркований біля будинку легковий автомобіль марки «ToyotaCorolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до висновку експертного дослідження матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27 липня 2020 року внаслідок механічного пошкодження 11 липня 2020 року автомобіля марки «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_1 сторонніми об`єктами матеріальна шкода становить  70 948, 19 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» матеріальну шкоду у розмірі 70948,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1 015,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн. та витрати зі сплати судового збору.
Рішенням Дніпровського  районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено повністю.
Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», код ЄДРПОУ 40538421, місцезнаходження: 01001, пл. Івана Франко, місто Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 70 948 (сімдесят тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 00 коп., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1 015 (одна тисяча п`ятнадцять) грн. 20 коп.
Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», код ЄДРПОУ 40538421, місцезнаходження: 01001, пл. Івана Франко, місто Київ, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
 
Не погодившись з таким рішенням суду, КП ВО Київради «Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» 30.07.2021 року подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дії Підприємства по проведенню гідравлічних випробувань теплових мереж є виключно правомірними та законними, здійсненими у відповідності з положеннями чинного законодавства України. В діях КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не вбачається складу цивільного правопорушення, немає підстав для відшкодування збитків, не доведено факт неправомірної поведінки, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, відсутні факти та докази, що підтверджують наявність вини Підприємства.
 
Крім того зазначає, що балансоутримувачі прибудинкових територій своєчасно повідомлені про проведення гідравлічних випробувань теплових мереж під особистий підпис, не вжили усіх заходів щодо запобігання аварійних та нещасних випадків.
Матеріали справи поліції є суперечливі і не містять обставин, щодо місця події та отримання ушкодження автомобіля, також не містять  належних доказів, а висновок експерта не є належним та допустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду.
Самовільне розташування автотранспорту в охоронних зонах теплових мереж є грубим порушенням Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, а відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про автомобільний транспорт» власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками.
Не з`ясовано питання щодо фактичного розташування транспортного засобу та місця отримання ним ушкоджень, і в матеріалах справи відсутності документи та докази щодо фактичного місця розміщення транспортного засобу Позивача.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року учасникам справи було встановлено 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу.
29 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу обґрунтований тим, що дії відповідача ні в якому випадку не можуть бути визнані правомірними, оскільки Голови ЖБК «Вища школа 1» та ЖБК «Вища школа 2» у червні місяці 2020 отримали Приписи-Попередження про те, що з 08:00 години 23.06. до 24:00 години 08.07. будуть виконуватися випробовування на щільність теплових мереж СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго». Тобто, кінцевим терміном виконання випробовування теплових мереж є 24 год. 08 липня 2020, однак фактичне випробовування та прорив теплових мереж відбувалося 11 липня 2020, що свідчить про те, що відповідач проводив випробовування теплових мереж без повідомлення про це споживачів теплової енергії. З огляду на наведене вище, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18.05.2021 року по справі №755/12796/20 залишити без змін.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 2 Постанови Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав встановлені такі обставини.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що Позивач є власником автомобіля марки «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_1 (а.с.11-12).
Згідно висновку експертного дослідження матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27 липня 2020 року внаслідок механічного пошкодження 11 липня 2020 року автомобіля марки «Toyota Corolla» д/н НОМЕР_1 сторонніми об`єктами матеріальна шкода становить у розмірі 70 948, 19 грн (а.с.13-35).
Пошкодження належного позивачу автомобіля сталося внаслідок прориву на зовнішній тепловій мережі, що свідчить про знаходження теплової мережі у дефектному стані через неналежне впровадження заходів із запобігання виникнення дефектів теплових мереж з боку відповідача, що є порушення положень Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71.
За таких обставин, саме відповідач є відповідальною за заподіяну в даному випадку шкоду, який не забезпечив вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна, а саме - теплових мереж біля житлового будинку АДРЕСА_1 , переданих йому в управління. 
Дослідивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встанволеними є доведеними, а висновок суду про наявність правових підстав для задоволення позову відповідає таким обставинам та вимогам закону.
Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16.
Порядок проведення випробувань джерел теплової енергії регулюється нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 3.10.2007 № 1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», Наказу Міністерства палива та енергетики України «Про затвердження Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» від 14.02.2007 № 71 та нормами Наказу Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 № 620/378 «Про затвердження Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду».
Графік проведення гідравлічних випробувань складається компанією та затверджується Київською міською державною адміністрацією заздалегідь. Також з термінами гідравлічних випробувань тепломереж, які визначено графіком, узгоджуються інші роботи: графіки проведення ремонтів та роботи основного обладнання теплоджерел; графіки проведення планових ремонтів обладнання теплових мереж; фінансові плани роботи філіалів та інших підрозділів компанії, графіки роботи персоналу тощо.
Основні організаційні і технічні вимоги до безпечної, надійної та економічної експлуатації джерел теплопостачання, теплофікаційних і тепловикористовувальних установок, теплових мереж, систем опалення та вентиляції, гарячого водопостачання, збирання і повернення конденсату, водопідготовки, в також засобів вимірювальної техніки встановлено Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71.
Згідно з п.6.3.7 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, організацією, що експлуатує теплову мережу, має бути забезпечено справність огороджувальних конструкцій, що перешкоджають доступу сторонніх осіб до устаткування і до запірно-регулювальної арматури, та здійснено контроль за підтриманням в належному стані шляхів доступу до об`єктів мережі, а також за дорожніми покриттями і плануванням поверхонь над підземними спорудами.
Аналіз вказаних нормативних актів свідчить про те, що до обов`язків відповідача входить не тільки здійснення гідравлічних випробувань тепломереж, а і контроль за їх станом, враховуючи строки зносу.
Як встановлено судом,  11 липня 2020 року під час проведення гідравлічних випробувань теплових розподільчих мереж біля житлового будинку АДРЕСА_1 близько 13 години 32 хв. стався прорив на зовнішній тепловій мережі, внаслідок вибуху водогону, в результаті виходу води на поверхню було пошкоджено припаркований біля будинку легковий автомобіль марки Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності.
Крім того, факт аварійного прориву трубопроводу біля житлового будинку АДРЕСА_1 , що стався 11 липня 2020 під час проведення гідравлічних випробувань теплових розподільчих мереж, внаслідок чого стався виток води назовні підтверджується надрукованою статтею у виданні «Наш Київ. Новини» від 11 липня 2020 року з фотографіями подій.
Колегія суддів відхиляє доводиапеляційної скарги щодо відсутності відповідальності відповідача за завдану шкоду,оскільки останній завчасно попередив про проведення випробування житлово-комунальну організацію, яка здійснює експлуатацію житлового будинку, біля, якого знаходився автомобіль позивача, яка і повинна була попередити всіх мешканців про те, що такі роботи будуть проводиться з метою уникнення ризиків пошкодження майна , так як відповідач жодного доказу на підтвердження цієї обставини до суду першої інстанції не подавав.
Позивачем суду першої інстанції, були надані листи, адресовані житлово-експлуатуючим організаціям відповідачем, в яких повідомлялось, що випробувальні роботи будуть проводитись до 08 липня включно, а автомобіль позивача був пошкоджений 11 липня.
Апеляційним судом нові докази не були прийняті відповідно до ст. 367 ЦПК України, з огляду на те, що відповідач повинен був подати всі докази разом з відзивом на позов, який наявний в матеріалах справи, проте свого обов`язку не виконав, а тому суд ухвалював рішення на підставі наявних доказів, та поданих в межах строків, визначених Законом.
Аналогічні висновки сформовані у ряді постанов Верховного Суду, зокрема від 01 липня 2021 року у справі № 46/603, від 06 лютого 2019 року у справі № 916/3130/17, від 18 червня 2020 року у справі № 909/965/16, від 26 лютого 2019 року у справі № 913/632/17, де Верховний Суд вказує, що єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від учасника, тягар доведення яких покладений на учасника справи. А прийняття судом апеляційної інстанції доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів ст.367 ЦПК України.
Оскільки відповідач до суду першої інстанції не вважав за необхідне надавати докази на спростування своєї вини, та доводити, що шкода позивачу завдана іншою особою, суд вірно застосував ч.2 ст.1166 ЦК України, відповідно до якої, особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таких доказів відповідач до суду першої інстанції без будь-яких поважних причин не подавав.
Посилання в скарзі на те, що суд не з`ясовував у відповідача обставини повідомлення про проведення випробувальних робіт не ґрунтуються на Законі, оскільки обов`язок доказування покладено на сторони і суд не повинен був роз`яснювати відповідачу, який є юридичною особою їх обов`язки та строки подачі доказів на підтвердження своїх заперечень. 
Крім того, поклавши на відповідача відповідальність за спричинення шкоди позивачу за вказаних вище обставин, суд правильно вказав на причинний зв`язок між не забезпеченням (бездіяльність) відповідачем в порушення п. 6.3.7. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71 ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна, яке було передано йому в управління, та проривом води, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача.
Доводи скарги про те, що жодної аварії та прориву труби не було, колегія суддів відхиляє, оскільки, події аварії, в якій був пошкоджений автомобіль позивача висвітлювались в пресі, з фотографій журналістів чітко вбачається прорив зовнішніх теплових мереж та виток води, на що суд першої інстанції правомірно послався в рішенні суду.
Таким чином, наявні у справі докази заподіяної позивачу шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, свідчать про причино-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача, що призвела до прориву на зовнішній тепловій мережі з виходом води на поверхню та заподіяною позивачу шкодою.
 Стосовно обґрунтованості заявленої позивачем до стягнення суми відшкодування, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження вартості матеріального збитку,спричиненого пошкодженням належного йому автомобіля 11.07.2020 року, позивач надав висновок експертного дослідження матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 27 липня 2020 року внаслідок механічного пошкодження 11 липня 2020 року автомобіля марки «ToyotaCorolla» д/н НОМЕР_1 сторонніми об`єктами матеріальна шкода становить у розмірі 70 948, 19 грн (а.с.13-35).
В апеляційній скарзі відповідач констатує, що вказаний висновок експерта не є належним та допустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду.
В зв`язку з наведеним колегія суддів,аналізуючи наданий позивачем висновок експертного дослідження вартості збитку , вважає,що цей доказ відповідає вимогам ЗУ «Про оцінку майна та майнових прав та професійну оціночну діяльність»,яким зокрема передбачено,що звіт про оцінку майна є документом,що містить висновок про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.
Відповідач на спростування наданого позивачем доказу розміру спричиненої шкоди до суду іншого висновку не надав, та не заявив в суді першої інстанції клопотання про проведення судової експертизи на предмет визначення розміру завданого збитку.
Доводи про відсутність встановлення  органами поліції обставин пошкодження автомобіля позивача, причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням автомобіля та проривом труби 11 липня 2020 року на вул. Миколайчука (Серафимовича), 7/1 в місті Києві не впливають на законність рішення, оскільки такий зв`язок був встановлений судом в межах розгляду даної справи, що  не звільняє КП «Київтеплоенерго», як балансоутримувача та надавача послуг з теплопостачання від відповідальності за заподіяну позивачу шкоду і не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів відхиляє доводи апеллянта про порушення позивачем ч.2 ст.21 ЗУ «Про автомобільний транспорт»,якою власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками,оскільки вказані доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.
Так як судом першої інстнації вірно враховано, що відсутні порушення позивачем ч.2 ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками. Оскільки, позивач, на підтвердження місця розташування автомобіля від місця аварії, надав фото, які свідчать про те, що транспортний засіб не був розташований у межах зони тепломережі, яку експлуатує КП «Київтеплоенерго» (а.с. 69-70).
Посилання в скарзі на вирішення подібної справи Київським апеляційним судом на користь відповідача, колегія суддів відхиляє, оскільки обставини, встановлені судом в даній справі відрізняються від іншої справи в тому числі і поданими доказами. в межах строків. визначених ЦПК України.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6ст. 19 ЦПК Україниє малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а)г) п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського  районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 04 жовтня 2021 року.
 Головуючий                                                                                              О.В. Желепа

Судді:                                                                                                        В.А. Кравець

                                                                                                                   О.Ф. Мазурик