Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021року
м. Київ
справа № 522/122/99/21
провадження № 51- 5793ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргуадвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
встановив:
вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яких визнано винуватими і призначено їм узгоджене сторонами покарання:
- ОСОБА_6 за: ч. 2 ст. 255 КК України -із застосуванням положень ч. 2 ст. 69 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; ч. 4 ст. 28 - ч. 2 ст. 302 КК України- у виді позбавлення волі на строк 3 роки; ч. 4 ст. 28 - ч. 3
ст. 303 КК України  - із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців без конфіскації майна; згідно з вимогами ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
- ОСОБА_7 за: ч. 2 ст. 255 КК України- із застосуванням положень ч. 2 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;  ч. 4 ст. 28 -
ч. 2 ст. 302 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки; ч. 4 ст. 28 - ч. 3
ст. 303 КК України- із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 4  роки  6 місяців без конфіскації майна; згідно з вимогами  ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Не погоджуючись з вироком, адвокат ОСОБА_8 подав в інтересах ОСОБА_5 апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вказаним вироком суду першої інстанції безпосередньо зачіпаються права, свободи та інтереси його підзахисного.
Ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року апеляційну скаргу  адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 повернуто з тих підстав, що вона подана особою, яка не має права на апеляційне оскарження вироку в даному кримінальному провадженні.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу судді апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув його апеляційну скаргу, посилаючись на те, що він не є тією особою, яка має право на оскарження зазначеного вироку, оскільки цим вироком суду першої інстанції у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зачіпаються права, свободи та інтереси ОСОБА_5 . При цьому захисник вказує на те, що ОСОБА_5 та інші учасники, яким інкримінується співучасть в злочинній організації, зазначені у тексті вироку як «Особа_3», «Особа_8», «Особа_7», «Особа_4». Проте ідентифікувати особу ОСОБА_5 , на думку захисника, можливо при дослідженні тексту оскаржуваного вироку та першої ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 15 жовтня 2020 року про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, зміст яких в певній частині збігається. Крім того, з копії витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 12019000000000812 від 03.09.2020 убачається, що всім вищевказаним особам повідомлено про підозру в одному кримінальному провадженні та за одними статтями Кримінального Кодексу України, на що апеляційний суд не звернув належної уваги.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року у справі № 5-347 кс 15, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження; і при цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їхніх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та зверненні до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК України.
З огляду на вказаний висновок, обов`язковою умовою для виникнення у особи, яка не включена до переліку осіб, передбаченого ст. 394 КПК України, права на апеляційне оскарження вироку суду на підставі угоди є те, що такий вирок має стосуватись прав, свобод та інтересів цієї особи. 
Крім того, згідно з правовим висновком, викладеним Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 18 травня 2020 року у справі 
№ 639/2837/19, суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи. Дані, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальний акт, повідомлення про підозру, тощо), не можуть слугувати підставою для визнання вироку на підставі угоди про визнання винуватості однієї особи таким, що стосується прав, свобод та інтересів інших осіб.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Як убачається з вироку Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року від 26 липня 2021 року, суд першої інстанції затвердив угоду, укладену між прокурором та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Адвокат ОСОБА_8 , оспорюючи зазначене судове рішення, у своїй апеляційній скарзі вказував на порушення прав, свобод та інтересів ОСОБА_5 за викладеними у вироку обставинами.
Перевіривши апеляційну скаргу адвоката і встановивши, що її подано на вирок суду першої інстанції, ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченими, суддя апеляційного суду зазначив у своєму рішенні про те, що скарга подана особою, яка не має права на оскарження цього вироку, оскільки дослідження та оцінку правомірності дій ОСОБА_5 суд першої інстанції не здійснював, а отже й, не вирішував питання про його права, свободи чи інтереси.
Захисник у касаційній скарзі, оспорюючи ухвалу судді суду апеляційної інстанції, також вказує на порушення прав та інтересів ОСОБА_5 , які зачіпаються вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року від 26 липня 2021 року.
Проте, як убачається з вироку, він стосується виключно засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у ньому не міститься конкретного посилання на особу ОСОБА_5 , а зазначена у вироку інформація про вчинення злочинів у складі злочинної організації із «Особою_1», «Особою_2» жодним чином не ідентифікує ОСОБА_5 й не встановлено факту його винуватості.
З огляду на викладене суддя апеляційного суду, повертаючи апеляційну скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому обґрунтованих підстав для задоволення касаційної скарги захисника  ОСОБА_8 немає.
Крім того, захисник у касаційній скарзі посилається на порушення суддею апеляційного суду принципу безпосереднього дослідження доказів, оскільки оскаржуване судове рішення постановлено ним одноособово.
Проте Суд із зазначеними доводами захисника також не погоджується з огляду на положення ст. 399 КПК України, відповідно до яких суддя-доповідач після отримання апеляційної скарги вирішує питання, зокрема, і щодо повернення апеляційної скарги.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги адвоката ОСОБА_8 та вважає, що у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити адвокату ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргоюнаухвалу Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                       ОСОБА_3