ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/294/21  Номер провадження 22-ц/814/2083/21	Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Приватне акціонерне товариство «Гадячгаз»
третя особа: Краснолуцька об`єднана територіальна громада 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області, ухвалене 22 червня 2021 року у складі судді Киричка С.А.
по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз», третя особа Краснолуцька об`єднана територіальна громада про неправомірні дії працівників ПрАТ «Гадячгаз» по перекриттю та опломбуванню газопостачання по місцю проживання і відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом та остаточно визначившись з позовними вимогами, просив про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ПрАТ «Гадячгаз» в діях яких є ознаки злочинів, стягнути з ПрАТ «Гадячгаз» моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та матеріальні збитки в сумі 53000 грн., зобов`язати Краснолуцьку ОТГ відновити його конституційні права та зареєструвати його в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог вказував, що відповідачем йому були спричинені значні незручності через неможливість користування газовими приладами для підтримки життєдіяльності. Крім того, стан його здоров`я значно погіршився. 
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.  При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом і вбачається з матеріалів справи у зв`язку з наявними порушеннями вимог безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових будинків, а саме із витоком природного газу, відповідно до п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, було припинено газопостачання за адресою АДРЕСА_1 , про що складено Акт припинення газопостачання № 22312 від 20.12.2018 року (а.с. 82).
13.05.2020 року було проведено перепломбування цокольного вводу газопроводу, про що в присутності ОСОБА_1 складено Акт № 22312 (а.с. 81).
З заявою про відновлення газопостачання до ПрАТ «Гадячгаз» ОСОБА_1 не звертався. 
Відповідно до заяв ОСОБА_1 від 15.01.2021 року та 28.01.2021 року між відповідачем та позивачем припинено договір розподілу природного газу з 31.01.2021 року.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для покладення на ПрАТ «Гадячгаз» відповідальності за спричинену позивачу матеріальну та моральну шкоду. 
Місцевим судом вірно встановлено, що згідно п. 5.7 Правил безпеки системи газопостачання, затверджених наказом міністерства енергетик та вугільної промисловості України від 05.05.2015 року № 285 підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо - технічній документації.
У зв`язку з виконанням покладених чинним законодавством України на оператора газорозподільної системи (оператор ГРМ) обов`язків по забезпеченню надійної та безпечної експлуатації, а також підтримання у належному стані газорозподільної системи, 20.12.2018 року працівниками ПрАТ «Гадячгаз» було виявлено за адресою АДРЕСА_1 витік газу та ліквідовано для запобігання аварійної ситуації, про що складено відповідний акт.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Як передбачає ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно – правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправністю діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або витрат немайнового характеру за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 
Позивач повинен довести наявність протиправного діяння з боку відповідача, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно - наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
Застосування такої міри цивільно - правової відповідальності як збитки можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. 
Натомість, з матеріалів справи не вбачається наявність складу цивільного правопорушення та доказів неправомірної поведінки ПрАТ «Гадячгаз», тому вимоги позивача щодо стягнення з ПрАТ «Гадячгаз» моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та обставинам справи.
Крім того, позивачем не надано доказів завдання йому матеріальної шкоди в розмірі 53 000 грн., тому колегія суддів вважає позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди безпідставною. 
Як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказував, що під час його тимчасового проживання у сестри на Сумщині, в період з серпня 2018 року по квітень 2019 року відбулося припинення газопостачання у його будинку АДРЕСА_1 . 
Зазначав, що згодом з`ясував, що 20.12.2018 року працівники ПрАТ «Гадячгаз» у його відсутність протиправно проникли на подвір`я його домоволодіння, зламали вхідний газовий вентиль, перекрили та опломбували газопостачання, чим порушили вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла та скоїли ряд злочинів, відповідальність за які передбачена ст. 189, 190, 36, 162, 136 КК України. 
У зв`язку з цим, прохав суд притягнути до кримінальної відповідальності посадових осіб ПрАТ «Гадячгаз» в діях яких є ознаки злочинів. 
Колегія суддів вважає, що ці вимоги позивача не можуть розглядатися в межах цивільного судочинства, виходячи з наступного.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Як передбачає ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.  Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ПрАТ «Гадячгаз» повинна розглядатися в порядку кримінального судочинства, тому провадження у цій частині підлягає закриттю. 
Виходячи з викладеного, внаслідок порушення місцевим судом норм процесуального права, ним було помилково розглянуто по суті позовну вимогу, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідно до ст. 377 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та закриття провадження у справі.
Крім того, апелянтом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з у зв`язку із тим, що розмір судового збору є занадто обтяжливим для апелянта.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. 
Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або навіть звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. 
Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути виключно підтверджений доказами матеріальний стан, що унеможливлює сплату судового збору, у розмірі визначеному законом.
Надана апелянтом довідка про доходи № 1455724330943411 від 25.08.2021 року свідчить про відсутність у ОСОБА_1 достатнього рівня доходу для сплати судового збору (а.с. 201).
Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе звільнити від сплати судового збору позивача в порядку ст. 136 ЦПК України.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Керуючись ст.ст. 255 ч. 1 п. 1, 374 ч. 1 п. 1, 4, 377 ч. 1, 381 ЦПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області, ухвалене 22 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» закрити.
В іншій частині рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року суду залишити без змін.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова

Судді                                                                        С.Б. Бутенко

                                                                               Л.М. Хіль