Постанова 
Іменем України                                  
 
20 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 501/4258/20
 
провадження № 61-9737св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),   Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - Громадська організація спортивно-оздоровче товариство рибалок-аматорів «МАЯК»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бурлачобалківська сільська адміністрація Чорноморської міської ради Одеської області,
треті особи:Товариство з обмеженою відповідальністю «Техношипсервіс», Чорноморська міська рада Одеської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 31 грудня 2020 року у складі судді Петрюченко М. І. та постанову Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Князюка О. В., Погорєлової С. О., Заїкіна А. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог та вимог заяви
 
У грудні 2020 року Громадська організація спортивно-оздоровче товариство рибалок-аматорів «МАЯК» (далі - ГО «МАЯК») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Бурлачобалківської сільської адміністрації Чорноморської міської ради Одеської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Техношипсервіс» (далі - ТОВ «Техношипсервіс»), Чорноморська міська рада Одеської області, про встановлення земельного сервітуту.
 
У грудні 2020 року ГО «МАЯК» звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила: заборонити проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером 5110800000:03:001:0425; заборонити будь-яким повноважним органам та посадовим особам реєструвати документи, що надають будь-яким особам право на виконання підготовчих та/або будівельних робіт за адресою:                     АДРЕСА_1 з кадастровим номером 5110800000:03:001:0425.
 
Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості використання ГО «Маяк» власного майна, що утруднить або зробить неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 31 грудня                     2020 року заяву ГО «МАЯК» про забезпечення позову задоволено частково.
Заборонено проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер № 5110800000:03:001:0425, по наявному шляху з твердим покриттям з боку провулку загального користування, який виходить на вул. Центральну шляхом проїзду через територію земельної ділянки з кадастровим номером № 5110800000:03:001:0425.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Застосовано зустрічне забезпечення позову.
Визначено ГО «МАЯК» розмір зустрічного забезпечення у сумі 30 000 грн та зобов`язано позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язано позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують зустрічне забезпечення.
 
Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заходи забезпечення позову, про встановлення яких просить заявник, є співмірними із заявленими ним позовними вимогами, заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді зборони будівництва на частині спірної земельної ділянки є доцільним заходом забезпечення позову у межах цієї справи.
Суд вказав, що необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність заборони будівництва на частині земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером 5110800000:03:001:0425 на наявному шляху з твердим покриттям з боку провулку загального користування, який виходить на вул. Центральна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення. Існує реальна можливість для співвласників та орендаря цієї земельної ділянки побудувати на спірній частині земельної ділянки об`єкт нерухомості, що у подальшому зробить неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року апеляційні скарги ТОВ «Техношипсервіс», ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 31 грудня                              2020 року - без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що, вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, надав правильну правову оцінку заявленим вимогам, вірно оцінив співмірність вимог заяви про забезпечення позову із позовними вимогами.
Суд вважав, що позивачем доведено наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2021 року до Верховного Суду,                                ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 31 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду  від 30 квітня 2021 року скасувати.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували фактичні обставини справи, неповно дослідили та надали правову оцінку наявним у справі доказам.
Висновки судів не відповідають обставинам справи. Вважає, що судами не надано оцінки співмірності виду забезпечення позову, який просила застосувати ГО «МАЯК» із заявленими нею вимогами. 
Зазначає, що застосований захід забезпечення позову за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, що не допускається відповідно до положень частини десятої статті 150 ЦПК України. 
Вказує, що застосований судами захід забезпечення позову порушує права власника та законного користувача земельної ділянки.
 
Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
21 вересня 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду.
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
 
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
 
У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня               2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.  
 
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
 
Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 157 ЦПК України  поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня                      1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».
 
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
 
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
 
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі. 
 
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.
 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
Задовольняючи частково заяву ГО «МАЯК» про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що є підстави для забезпечення позову у спосіб, який було заявлено позивачем, оскільки він є доцільним та співмірним з вимогами його позову, а невжиття таких заходів може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову в майбутньому.
 
Доводи касаційної скарги про те, що захід забезпечення позову є неспівмірним з позовними вимогами, є безпідставним, оскільки судами було встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером 5110800000:03:001:0425, без використання якої позивач позбавлений можливості потрапити на свою земельну ділянку.
 
Посилання заявника на порушення його прав накладенням заборони на проведення будь-яких будівельних робіт на вказаній земельній ділянці по наявному шляху з твердим покриттям з боку провулку загального користування, є безпідставним, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються на час розгляду справи, при цьому, особа, яка заявила відповідну заяву, довела її обґрунтованість та співмірність зі своїми позовними вимогами.
 
Доводи касаційної скарги заявника про те, що застосований захід забезпечення позову за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, що не допускається відповідно до положень частини десятої статті 150 ЦПК України, є безпідставним, оскільки обраний позивачем захід забезпечення позову (заборона тимчасово вчиняти певні дії, а саме будівельні роботи на частині земельної ділянки) не є тотожними позовним вимогам у цій справі (встановлення земельного сервітуту).
 
Отже, вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції. 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства,   і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 31 грудня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк