У Х В А Л А
06 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 2-612/12
провадження № 61-14740ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Головком Дмитром Вікторовичем, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2021 року ОСОБА_1 через адвоката Головка Д. В. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року з пропуском річного строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків. Заявниці запропоновано зазначити виключні обставини, що були причиною пропуску строку на касаційне оскарження, передбачені пунктами 1 та 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, та надати відповідні письмові докази, сплатити судовий збір у розмірі 6 438,00 грн або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
19 жовтня 2021 року до Верховного Суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ухвалу від 04 жовтня 2021 року заявник отримав 18 жовтня 2021 року, проте станом на 06 грудня 2021 року недоліки касаційної скарги не усунено. Від заявника не надходило до суду касаційної інстанції усунення недоліків, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Оскільки у встановлений судом строк заявник не усунув недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року, то касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Головком Дмитром Вікторовичем, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки вважати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                      А. С. Олійник