УХВАЛА

25 листопада 2021 року 
Київ
справа №200/5311/20-а
адміністративне провадження №К/9901/41597/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Єресько Л.О.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року 
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року
у справі №200/5311/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури 
про визнання протиправними та скасування рішення і наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі №200/5311/20.
Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга подана з пропуском строків, встановлених статтею 329 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне. 
Так, відповідно до частини першої статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З матеріалів касаційної скарги та інформації автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» (ДСС) вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 10 серпня 2021 року, повний текст складено того ж дня, відповідно останнім днем для його оскарження було 09 вересня 2021 року.
Вперше з касаційною скаргою позивач звернувся до Верховного Суду у межах строку передбаченого КАС України для подання касаційної скарги, проте ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Копію ухвали Верховного Суду від 27 вересня 2021 року отримано скаржником 04 жовтня 2021 року, а 13 жовтня 2021 року (відповідно штемпелю на конверті) повторно направлено касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2021 року повторно подану касаційну скаргу  повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Копію ухвали Верховного Суду від 29 жовтня 2021 року отримано скаржником 01 листопада 2021 року, а 11 листопада 2021 року (відповідно штемпелю на конверті) втрете направлено касаційну скаргу до Верховного Суду.
У касаційній скарзі позивач порушує питання поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції було подано вчасно, проте ухвалами Верховного Суду від 27 вересня 2021 року та від 29 жовтня 2021 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Після усунення недоліків зазначених в ухвалах Верховного Суду, касаційну скаргу було повторно направлено до Верховного Суду в межах 10 денного строку. 
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Згідно статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Подання первинної касаційної скарги у встановлений законом строк не передбачає зупинення строку на касаційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на касаційне оскарження.
Статтею 44 КАС України   передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Водночас, наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на повторне подання касаційної скарги, а також належним підтвердженням поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Враховуючи обставини справи, матеріалами касаційної скарги не підтверджено поважність пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 27 вересня 2021 року про повернення касаційної скарги (04 жовтня 2021 року) до подання касаційної скарги вдруге (13 жовтня 2021 року), та з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 29 жовтня 2021 року про повернення вдруге поданої касаційної скарги (01 листопада 2021 року) до подання касаційної скарги втрете (11 листопада 2021 року).
З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.
Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику можливості повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статями  169,  328, 330,  332 КАС України,-
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Офісу Генерального прокурора у задоволенні клопотання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
2. Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі №200/5311/20 - залишити без руху.
3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк  у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Л.О. Єресько 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду