УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження 

15 листопада 2021 року 

м. Київ
справа № 140/1601/21
адміністративне провадження № К/9901/39018/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року (колегія у складі суддів Святецького В.В., Гудима Л.Я., Довгополова О.М.)
у справі № 140/1601/21
за позовом  ОСОБА_1 
до Ковельської міської ради 
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ковельської міської ради (далі також - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним рішення відповідача від 28.01.2021 № 4/44 про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою;
- зобов`язати Ковельську міську раду надати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована в межах м. Ковель.

Волинський окружний адміністративний суд (суддя Андрусенко О.О.) рішенням від 16.04.2021 задовольнив частково позов: 
-          визнав протиправним та скасував рішення Ковельської міської ради від 28.01.2021 № 4/44 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 »;
-          зобов`язав Ковельську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2020 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території м. Ковель, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;
-          відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;
-          стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської міської ради на користь      ОСОБА_1 відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Відповідач оскаржив зазначене судове рішення в апеляційному порядку. 

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 05.10.2021 скасував рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2021, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.   

26.10.2021 позивач подав касаційну скаргу, що 28.10.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у питанні надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою для ведення особистого селянського господарства в межах міста. З наданого до суду фрагменту Генерального плану міста Ковеля вбачається, що ділянка, на які він претендує, розміщена на території, що згідно з умовними позначеннями має цільове призначення: "луки, городи, сільськогосподарські угіддя". Справа становить значний суспільний інтерес, наразі на розгляді Волинського окружного адміністративного суду знаходяться аналогічні справи № 140/8704/21, 140/9928/21, 140/2655/21.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -             КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Перелік таких справ міститься у ч. 6 ст. 12 КАС України. 
Водночас, у п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є будь-які інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржується рішення органу місцевого самоврядування про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землевідведення. 
Такий спір не відноситься до справ, визначених у ч. 4 ст. 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. 
Тому, Волинський окружний адміністративний суд в ухвалі від 16.02.2021 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

ОСОБА_1 покликається на наявність у цій справі обставин, передбачених пп. а), в) п. 2 ч. 5    ст. 328 КАС України. 
У наведених скаржником справах № 140/8704/21, 140/9928/21 Волинський окружний адміністративний суд не розпочав розгляд спорів по суті; у справі № 140/2655/21 ухвалено рішення від 10.08.2021, яке не переглядалося в апеляційному порядку. 
Водночас, ОСОБА_1 не навів об`єктивних доводів на підтвердження того, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляд даної справи для правозастосовчої практики.
З огляду на це, Суд вважає, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Твердження скаржника щодо наявності «значного суспільного інтересу» є абстрактним, не підтвердженим будь-якими доказами.
Тому, Суд не вбачає обставин, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження.

Крім того, у цій справі суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що Ковельська міська рада не мала підстав надавати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки містобудівній документації, оскільки у Генеральному плані міста Ковель відсутні земельні ділянки сільськогосподарського призначення.  
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки цієї обставини, що виходить за межі перегляду судом касаційної інстанції судових рішень попередніх інстанцій (ст. 341 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 140/1601/21.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб