Справа № 447/2224/20                                Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р 
Провадження № 22-ц/811/2101/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

21.08.2020 Представник позивача ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" Головенський В.О. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь страхове відшкодування в розмірі 10 529,35 грн. В обгрунтування позову покликається на наступні обставини. Між ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" і ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №121847 від 06.10.2017, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля марки «FORD Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 04.04.2018 в м. Ужгороді сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" автомобіль.
Відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2018, особою винною в настанні ДТП, визнано ОСОБА_1 .
Відповідно до рахунку № ФС69363 від 20.04.2018 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 84822 грн. 45 коп.
Згідно умов договору страхування ПрАТ СК "ПЗУ Україна" сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 60 302,79 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" у відповідності до ст.25 Закону України "Про страхування" на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 05.04.2018 та страхового акту UA2018040400064/L01/02 від 21.05.2018. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями №15468 від 30.04.2018 та №16493 від 24.05.2020.
В порядку досудового врегулювання спору ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" сплатили на користь ПрАТ "СК ПЗУ "Україна" суму страхового відшкодування в розмірі 49733,44 грн. Тобто різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 10 529,35 грн. 21.02.2020 відповідачу направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в досудовому порядку, однак така виконана не була. У зв`язку з наведеним були змушені звернутись до суду із вказаним позовом.    
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення суми страхового відшкодування – відмовлено.
Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна". Вважає рішення суду незаконним. Звертає увагу на вартість відновлювального ремонту автомобіля постраждалої особи, суми виплачену їй з врахуванням фізичного зносу автомобіля та суму виплачено страховиком винної особи страховій компанії постраждалої особи, а також на те, що така сума є недостатньою в 10529,35 грн., з зв`язку з чим позивач вважає, що в нього виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 10529,35 грн. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" в повному обсязі. Також скаржник просить стягнути з відповідача судові витрати.
03 вересня 2021 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а також вирішити питання щодо судових витрат, зазначивши, що документи про судові витрати він надасть суду додатково. Звертає увагу, що сума страхового відшкодування виплачена в межах страхового ліміту в зв`язку з чим не підлягає стягненню з нього.
13 жовтня 2021 року від ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з покликанням на те, що він перебуває на амбулаторному лікуванні, однак таке клопотання не підлягає до задоволення, оскільки розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. З клопотанням про розгляд справи з повідомлення учасників справи в судовому засіданні жодна з сторін не зверталася.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13 жовтня 2021 року, є дата складення повного судового рішення – 28 жовтня 2021 року.

       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" виплачена сума позивачем - ОСОБА_2 є такою, що виплачена в межах лімітів відповідальності страховика, в зв`язку з чим така до задоволення не підлягає.
З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав
Судом встановлено, що між ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" і ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №121847 від 06.10.2017, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля марки «FORD Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
04.04.2018 в м.Ужгороді сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" автомобіль.
Відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2018, особою винною в настанні ДТП, визнано ОСОБА_1 .
Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, №АК/7732629 від 27.11.2017 року, ОСОБА_1 застрахував свою відповідальність в ПАТ «СК «Українська страхова група» з лімітом відповідальності щодо завдання шкоди, заподіяння майну в 100000 грн. та 2000 грн. розміром франшизи.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповіданості власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до вимог ст.1.3 зазначеного Закону, потерпілі - фізичні особи, майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р., при настанні страхового випадку страховиквідповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ Т 121847 від 06.10.2017, автомобіль марки «Ford Fiesta», р.н.з. НОМЕР_1 (застрахований транспортний засіб), яким в день страхового випадку (в день ДТП) керувала водій ОСОБА_2 , застрахована у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на страхову суму 318876 грн., що і є страховою сумою, тобто лімітом страхового відшкодування.
Як вбачається з матеріалів справи, виплата страхового відшкодування здійснена страховиком - ПрАТ "СК ПЗУ Україна" на підставі заяви страхувальника - ОСОБА_2 про настання страхового випадку та страхових актів. Тобто, виплата страхового відшкодування здійснена страховиком - ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" на підставі заяви страхувальника - ОСОБА_2 , в сумі, погодженій між сторонами договору і в межах страхової суми «ліміту страхового відшкодування».
В порядку досудового врегулювання спору ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплатила на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 49773,44 грн. 
Різниця між виплаченою позивачем особі якій завдано шкоду – 60302,79 та суму перерахованою ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - 49773,44 грн., становить 10529,35 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «ПЗУ України» могло виникнути право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 10529,35 грн., якщо б розмір завданої ним шкодив виходив за межі ліміту страхового відшкодування, застрахованої в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».
В даному ж випадку, розмір завданої шкоди діями відповідача не перевищує ліміту страхового відшкодування.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 5 Закону прописано, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
За змістом статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим Договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.
Звертаючись до суду позовом про стягнення частини суми страхового відшкодування в розмірі 10529,35 грн., яка залишилася не виплаченою страховою компанією відповідача - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», позивачем пред`явлено позов лише до ОСОБА_1 , винної особи у вчиненні ДТП.
Відносини ж між відповідачем та його страховиком ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», мають подвійну правову природу та регулюються, по-перше, умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а по-друге, умовами, визначеними у договорі добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 25 Закону України «Про страхування».
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (пункт 40 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 31.10 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц).
Згідно пункту 4 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.
Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
Як встановлено, позов до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» не пред`являвся і така не була залучена до участі у справі в якості співвідповідача.
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Судом першої інстанції залишилося поза увагою те, що позов було пред`явлено лише до винної особи у вчиненні ДТП та не пред`явлено позов до страхової компанії в якої відповідач застрахував цивільну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,        
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.
У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення суми страхового відшкодування – відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3153 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 28 жовтня 2021 року.

               Головуючий:                                        О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

                                                                       Н.П. Крайник