ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року                                                                               Справа № 924/159/14 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Саврій В.А. ,  суддя Крейбух О.Г. 

секретар судового засідання Берун О.О. 

за участю представників сторін:
заявників: представники не з`явилися 
боржника: представник не з`явився
апелянта: представник не з`явився
кредиторів: представники не з`явилися  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області, постановлену 21.01.2021 складом суду: головуючий суддя Грамчук І.В., суддя Вибодовський О.Д., суддя Крамар С.І. у м. Хмельницькому, повний текст складено 01.02.2021 у справі № 924/159/14
за спільною заявою:
1 ОСОБА_2 ;
2 ОСОБА_3 ;
3 Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2021 у справі № 924/159/14 в задоволенні заяви гр. ОСОБА_1 (вх. № 05-06/242/16 від 17.03.2016р.) про заміну кредитора в справі № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" правонаступником (із урахуванням поданих до Господарського суду Хмельницької області додаткових заяв про уточнення кредиторських вимог: вх. № 05-06/1084/16 від 21.12.2016; вх. № 05-06/129/17 від 31.01.2017; вх. № 05-06/154/19 від 27.03.2019; вх. № 05-06/217/20 від 19.05.2020) відмовлено.
2. Короткий зміст рішення та ухвали суду першої інстанції.
2.1. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з укладенням правочину про відступлення права вимоги, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг (ТОВ "Фінансова компанія "ФК "Факторинг"), на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права - громадянина ОСОБА_1 .
2.2. Окрім того при триваючій з 2014 року процедурі банкрутства у справі № 924/159/14, всупереч введеного судом мораторію на задоволення вимог кредиторів, як Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" при посередництві ТОВ "Фінансова компанія "ФК "Факторинг", так і гр. ОСОБА_1 , привілейовано та всупереч інтересам інших кредиторів та передбаченої законом процедури, отримали часткове задоволення своїх вимог під час розпорядження майном ТОВ "Октант-центр", що виключає можливість задоволення заяви гр. ОСОБА_1 про заміну кредитора в справі № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-центр" правонаступником у визначеному ним розмірі, а також послідуючих його заяв про уточнення кредиторських вимог.
2.3. Задоволення вимог гр. ОСОБА_1 у визначеній ним сумі 15466131,1грн буде фактичним схваленням судом визнання законності його дій, вчинених під час дії мораторію.
2.4. Права інших кредиторів у справі будуть при цьому порушеними, оскільки під час дії мораторію ОСОБА_1 вже звернуто стягнення на окреме майно з порушенням вимог законодавства про банкрутство.
3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.
3.1. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 21.01.2021 у справі № 924/159/14, ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року у справі № 924/159/14 і ухвалити нове рішення про задоволення вимог заяви гр. ОСОБА_1 (вх. № 05-06/242/16 від 17.03.2016) про заміну кредитора в справі № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" правонаступником, (вх. № 05-06/1084/16 від 21.12.2016) про уточнення кредиторських вимог, (вх. № 05-06/129/17 від 31.01.2017) про уточнення кредиторських вимог, (вх. № 05-06/154/19 від 27.03.2019) про уточнення кредиторських вимог, (вх. № 05-06/217/20 від 19.05.2020) про уточнення кредиторських вимог).
3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що прийняте судове рішення підлягає скасуванню через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також через неправильне застосування норм матеріального права.
3.3.  У відповідності до договору від 24.12.2015 № 26 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ОСОБА_1 , до ОСОБА_1 перейшли права вимоги до ТОВ "Октант-Центр" за кредитними договорами, які укладалися між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та ТОВ "Октант-Центр" та які у подальшому були банком переуступлені для ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг".
3.4. 24.12.2015 між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі документації до договору від 24.12.2015 № 26 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором. 
3.4.1. Також, 24.12.2015 р. між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі права вимоги до договору від 24.12.2015 № 26 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором. 
3.4.2. У відповідності до договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 24.12.2015 р., укладеним між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ОСОБА_1 , до ОСОБА_1 перейшли права іпотекодержателя за іпотечним договором від 06.02.2007р. № 08-2007/04; іпотечним договором від 20.12.2007р. № 25.43-15/07-ДІ-1; іпотечним договором від 23.12.2008р. № 25.89/08-ДІ-2; іпотечним договором від 22.04.2010р. № 07-2007/01-ДІ-1; іпотечним договором від 22.04.2010р. № 15- 2007/01-ДІ-1; іпотечним договором від 22.04.2010р. № 25-89/08-ДІ-З; іпотечним договором від 23.12.2008р. № 25.89/08-ДІ-1.
3.5. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
3.5.1. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
3.5.2. Однак, ухвалене у справі судове рішення не можна визнати законним і обгрунтованим, оскільки судом допущено неповне, упереджене з`ясування фактичних обставин, та не досліджено докази, які мають значення для правильного вирішення справи.
3.5.3. Беручи до уваги позицію розпорядника майном ТОВ "Октант-Центр" арбітражного керуючого Харитонюка Є.В. про те, що ОСОБА_1 не набув статусу нового кредитора, а отже не може отримати право вимоги ні за договором факторингу, ні за договором відступлення права вимоги через те, що, на його думку, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа, суд повністю ігнорує доводи представника заявника, які були викладені в судовому засіданні 21 січня 2021 року, а саме: Велика Палата Верховного Суду в своїй ухвалі від 28 листопада 2019 року в справі № 916/2286/16 зазначила, що задоволення заяви про заміну сторони правонаступником або відмова у такому задоволенні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України). 
3.5.4. Дана позиція була підтверджена і в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16. 
3.5.6. Так суд зазначив (п.п.10.15-10.16 постанови), що відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.
Судами не встановлено, що Договір відступлення оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник, у зв`язку з чим відмова судів першої та апеляційної інстанцій у задоволенні заяви про заміну сторони (кредитора) правонаступником з підстав того, що фізична особа не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах і укладений договір не може змінити імперативні приписи законодавства, Суд вважає помилковими. 
3.5.7. Разом із тим, всупереч позиції Великої Палати Верховного Суду Господарський суд Хмельницької області в оскаржуваній ухвалі від 21 січня 2021 року дає свою оцінку правочинам про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ОСОБА_1 , зазначаючи в оскаржуваній ухвалі: "оскільки договір факторингу не може бути укладений між банком та фізичною особою, сторони задіяли спосіб переходу формально начебто правильний, проте за змістом такий, що лише приховав дійсні наміри сторін". 
3.6. В той же час в оскаржуваній ухвалі суд уникає згадки про те, що правочини про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ОСОБА_1 вже були предметом судового розгляду і рішення у цих справах набрали чинності (копії судових рішень у справах № 686/12265/16; №924/159/14 від 15.10.2019 року; № 924/922/18 були надані суду в судовому засіданні від 21.01.2021 року). 
3.6.1. Так, в рамках справи № 686/12265/16 ОСОБА_4 просив суд визнати недійсним договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором № 26 від 24 грудня 2015 року, укладений між ТОВ "Факторингова компанія "ФК Факторинг" та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 24 грудня 2015 року, укладеним між ТОВ "Факторингова компанія "ФК Факторинг" та ОСОБА_1 , посвідчений посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Людмилою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за № 2274. Дана справа пройшла всі інстанції, включаючи спробу передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, і судами всіх інстанцій позивачу ОСОБА_4 було відмовлено.
3.7. В рамках справи 924/159/14 ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою про визнання недійсним договору про відступлення прав за договорами іпотеки. 
3.7.1. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 08.04.19 направлено справу № 924/159/14 за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/9450/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг" (ідентифікаційний код 36352420). 
3.7.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 в справі № 924/159/14 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки (дана ухвала не оскаржувалась).
3.8. Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили. 
3.8.1. Апелянт, покликаючись на Конституцію України, Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії», констатує, що частиною 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
3.8.2. В той же час зазначені вище преюдиційні факти не були взяті до уваги Господарським судом Хмельницької області та не знайшли свого відображення в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.
3.9. Також апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд дійшов висновку, що часткове задоволення своїх вимог під час розпорядження майном ТОВ "Октант-центр", виключає можливість задоволення заяви гр. ОСОБА_1 про заміну кредитора в справі № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-центр" м. Хмельницький правонаступником у визначеному ним розмірі, а також послідуючих його заяв про уточнення кредиторських вимог.
3.9.1. Скаржник вважає, що неспроможність даної мотивації підтверджується наступним. Велика Палата Верховного Суду в своїй ухвалі від 28 листопада 2019 року в справі № 916/2286/16 вказувала, що задоволення заяви про заміну сторони правонаступником або відмова у такому задоволенні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України). 
3.9.2. Правочини щодо часткового задоволення вимог ОСОБА_1 до боржника були предметом оскарження до суду, але судами було підтверджено їх правомірність, зокрема  у справі № 924/922/18.
3.9.3. В рамках справи № 822/398/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант- центр" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринської Людмили Володимирівни в якому просить визнати протиправними і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28150293 від 09.02.2016 року. Судами першої та апеляційної інстанції позивачу було відмовлено в задоволені позову.
3.9.4. Таким чином судом при прийняті оскаржуваної ухвали знову були проігноровані преюдиційні факти, встановлені в інших судових процесах за участі тих самих осіб та особи, стосовно якої встановлено ці обставини, та знову надається довільна оцінка щодо змісту правочинів, які не визнані судами недійсними.
3.10. На думку скаржника, місцевий господарський суд із упередженням поставився до заяв ОСОБА_1 знайшла своє відображення не тільки в оскаржуваній ухвалі, а спостерігалась і з початку звернення заявника до суду. 
3.10.1. Ще 17.03.2016, коли ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області в рамках справи № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" із заявою про заміну кредитора у справі - Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» його правонаступником - ОСОБА_1 в частині грошових вимог до боржника. 
3.10.2. Майже п`ять років суд відкладав розгляд заяви без достатніх на то правових підстав. 
3.10.3. В той же час, головуючий у справі суддя неодноразово дозволяв собі публічні висловлювання в рамках справи № 924/159/14, де ставив під сумнів правомірність вимог ОСОБА_1 , що слугувало для подання заяв про відвід судді Грамчука І.В. від розгляду справи (заява від 05.04.2017 року та заява від 23.12.2020 року містяться в матеріалах справи), адже характер публічних тверджень судді Грамчука І.В. в судових засіданнях підводили до висновку, що розгляд грошових вимог ОСОБА_1 не буде здійснено справедливим безстороннім судом, як цього вимагає законодавство України та Європейські стандарти правосуддя.
4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.
4.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2021 у справі № 924/159/14 серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2021 у цій же справі (ухвала про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора у справі). Розгляд апеляційної скарги призначено на 31 березня 2021 року об 15:30 год.
4.1.1. 17 березня 2021 року на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла копія ухвали від 16 березня 2021 року у справі № 924/549/19. Справа № 924/549/19 розглядалася у межах справи про банкрутство № 924/159/14 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр".
4.1.2. Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 березня 2021 року у справі № 924/549/19 витребувано з Господарського суду Хмельницької області та Північно-західного апеляційного господарського суду всі матеріали справи № 924/159/14 за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" про банкрутство з метою розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.07.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2020 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 05.08.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 924/549/19 (№ 924/159/14).
4.1.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду    від 18.03.21 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2021 у справі № 924/159/14 до завершення касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.07.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2020 та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 05.08.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 924/549/19 (№924/159/14). Матеріали справи № 924/159/14 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
4.1.4. 18 серпня 2021 року матеріали справи № 924/159/14 повернуті Північно-західному апеляційному господарському суду.
4.1.5. Розпорядженням в.о. керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду № 01-04/698 від 20.08.21 на підставі службової записки головуючого судді Юрчука М.І. від 20.08.21, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії по справі № 924/159/14 Тимошенка О.М. у період з 02.08.21 по 10.09.21, призначено заміну судді-члена колегії у справі № 924/159/14.
4.1.6. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.21 для розгляду справи № 924/159/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Саврій В.А.
4.1.7. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 у справі № 924/159/14 провадження поновлено, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 29 вересня 2021 року.
4.1.8. В судове засідання 29 вересня 2021 року представники сторін не з`явилися. Явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.
4.2. На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від апелянта ОСОБА_1 23 вересня 2021 року надійшло клопотання про заміну кредитора правонаступником, а 28 вересня 2021 року на адресу суду апеляційної інстанції від представника апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.
4.3. Зазначені клопотання були предметом розгляду у нарадчій кімнаті.
4.3.1. Колегія суддів, розглянувши у нарадчій кімнаті клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, приходить до висновку про відмову у його задоволенні, оскільки кредитор ОСОБА_1 повідомлений про дату, час і місце судового засідання завчасно та належним чином; явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалася, а клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції жодним із представників сторін не подавалося; зазначена причина відкладення - погіршення стану здоров`я представника апелянта жодним доказом не підтверджена, а відтак у суду відсутні підстави вважати причини неявки поважними.
4.3.2. За змістом пункту 2 частини 1 статті 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
4.3.3. Окрім того у межах даного апеляційного провадження строки для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції закінчуються 20.09.2021, з урахуванням приписів статей 116 та 273 ГПК України.
4.3.4. Що стосується поданого до Північно-західного апеляційного господарського суду клопотання ОСОБА_1 про заміну кредитора правонаступником - первісного кредитора у справі № 924/159/14 ТОВ "Мрія Центр" новим кредитором - ОСОБА_1 .
4.3.5. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" (залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2015 року) визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія центр" (Тернопільська область, Гусятинський район, с. Васильківці вул. Незалежності, 68 А, код ЄДРПОУ 14040434) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант Центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299) в розмірі 750 422 грн 72коп., з яких 422 грн 72коп. судовий збір та 750 000 грн. 00 коп. основна заборгованість.  
4.3.6. Під час зупинення апеляційного провадження у даній справі (пункт 4.1.3. цієї постанови) ОСОБА_1 , відповідно до Протоколу електронного аукціону та Акту про придбання майна на аукціоні № UA-PS-2021-04-06-000103-1 від 30.04.2021 р. сплатив Первісному кредитору усі необхідні до сплати кошти, а Первісний кредитор відступив шляхом продажу Новому кредитору усі права кредитора лоту № 14040434-8, а саме право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Мрія Центр" до ТОВ "Октант-Центр" у сумі 750 422,72грн.
4.3.7. В задоволенні заявленого клопотання (пункт 4.3.4. цієї постанови) слід відмовити, оскільки воно подане не до компетентного суду в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства.
4.3.8. Провадження у справі № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" перебуває у процедурі розпорядження майном.
4.3.9. Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства (КУПБ) у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.
Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
4.3.10. За змістом частини 1 статті 2 КУПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
4.3.11. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
4.3.12. У даному випадку кредитором ОСОБА_1 заявлено клопотання про заміну правонаступником у справі про банкрутство, а не у позовному провадженні і таке клопотання має вирішуватися судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство (у даному випадку - Господарський суд Хмельницької області) у судовому засіданні.
4.3.13. Верховний Суд з цього приводу прийшов до наступного висновку (постанова від  05.04.2021 у справі № 4/5007/33-Б/11): 
Процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні, тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі N 918/335/17 дійшла висновку про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:
Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.
Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.
Питання заміни кредитора правонаступником, що врегульовано нормами спеціального законодавства (стаття 43 КУзПБ), належить до першої групи питань.
Щодо спорів, які згідно зі статтею 7 КУзПБ розглядаються за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство мають застосовуватися загальні положення щодо правонаступництва, передбачені ГПК України, і зокрема статтею 52 цього Кодексу. Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (стаття 43 КУзПБ). Відтак, в залежності від цього мають застосовуватися частина третя статті 9 КузПБ, а для спорів, які вирішуються в межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ - статті 255, 287 ГПК України.
При цьому, з урахуванням приписів частини шостої статті 12 ГПК України, норми Закону про банкрутство (КузПБ) застосовуються переважно як спеціальні норми права. У випадках відсутності в спеціальному Законі з питань банкрутства (КузПБ) іншого врегулювання інституту правонаступництва, норми чинного ГПК України мають застосовуватися як загальні норми процесуального права.
У цих висновках Суд звертається до висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, що викладені у постанові від 27.02.2020 у справі N 911/806/17.
Отже, враховуючи викладене та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену в постанові від 18.02.2020 у справі N 918/335/17, вирішення першої групи питань врегульовано нормами законодавства з питань банкрутства (Закон про банкрутство, КУзПБ). Норми чинного ГПК України, як загальні норми процесуального права, підлягають застосуванню у випадках відсутності в законодавстві, що регулює процедуру банкрутства, іншого врегулювання інституту правонаступництва.
У цьому висновку Суд звертається до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 28.01.2021 у справі N 50/311-б.
Водночас Суд зазначає, що розгляд заяви про заміну кредитора у справі про банкрутство правонаступником в порядку статті 43 КУзПБ за правових підстав, передбачених статтями 512, 514 ЦК України, вимагає оцінки судом аргументів заявника щодо зазначених ним підстав для здійснення заміни кредитора правонаступником, відповідно, дослідження та оцінки судом відповідних доказів, зокрема тих, на які послався заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Дрім", обґрунтовуючи та підтверджуючи свої вимоги, при зверненні із відповідною заявою у цій справі: договорів відступлення права вимоги, актів приймання-передачі прав вимоги, актів приймання-передачі документів, розрахункових документів тощо.
У зв`язку із цим з метою повного та всебічного розгляду заяви про заміну сторони - кредитора у справі про банкрутство, правонаступником, задля забезпечення процесуальних прав інших учасників провадження у цій справі (зокрема, забезпечення прав сторін та інших учасників у справі надавати свої доводи та міркування з порушеного питання - щодо заміни кредитора правонаступником), вирішення питання щодо наявності або відсутності правових підстав для здійснення заміни кредитора у справі про банкрутство правонаступником відповідно до статті 43 КУзПБ повинно відбуватись в судовому засіданні з повідомленням всіх учасників справи про банкрутство.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 11.07.2018 по справі N 5011-15/2045-2012 та від 11.06.2020 у справі N 916/3200/17.
4.4. Від інших учасників провадження у даній справі відзиви, заяви, клопотання не надходили.
4.5. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.
5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).
6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.
6.1. Під час розгляду апеляційної скарги кредитора ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 21.01.21 у справі №924/159/14 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
6.1.1. Норми матеріального права:
Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту постанови також - Закон про банкрутство);
Кодекс України з процедур банкрутства (далі по тексту постанови також - КУПБ);
Закон України "Про банки і банківську діяльність"; 
Закон України "Про судовий збір".
6.1.2. Норми процесуального права:
Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).
6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).
7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.
7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
7.2. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. порушено провадження у справі № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто до 16 листопада 2014 року; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.
7.2.1. 24.07.2014р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі № 924/159/14. про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299) і призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 свідоцтво № 431 від 02.04.2013р., E-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
7.3. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.03.2016 року відсторонено ОСОБА_4 від посади керівника ТОВ "Октант-центр", покладено виконання обов`язків керівника ТОВ "Октант-центр" на розпорядника майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника, або до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією, або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі.
7.4. Ухвалами Господарського суду Хмельницької області від 21.11.2014 року, 15.01.2015 року, 12.03.2015 року, 24.02.2016 року у справі № 924/159/14 процедура розпорядження майном неодноразово продовжувалась.
7.5. У межах провадження у справі №924/159/14 ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 4 жовтня 2016 року задоволено заяву судді Яроцького А.М. про самовідвід, 
7.5.1. Розпорядженням №59/16 від 04.10.2016р. керівника апарату суду відповідно до пунктів 2.3.25, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 924/159/14.
7.5.2. У відповідності до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2016р. через задоволення відводу (самовідводу) судді згідно ст. 20 ГПК України справу № 924/159/14 передано на розгляд судді Грамчуку І.В., яким справу прийнято до свого провадження.
7.6. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 14.01.2019р. зважаючи на складність справи № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-центр", а також збільшення кількості заяв учасників справи, віднесених до виключної підсудності суду в порядку ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що підлягають розгляду в межах справи № 924/159/14 у відповідності до ст.ст. 6, 32, 33 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", визначено послідуючий розгляд справи здійснювати у колегіальному складі суду, передавши її матеріали уповноваженій особі Господарського суду Хмельницької області з метою визначення персонального складу господарського суду з дотриманням вимог ст. 32 ГПК України.
7.6.1. У відповідності до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 14.01.2019р. у справі № 924/159/14 до складу колегії суддів включено: Грамчука І.В. - головуючий суддя, Вибодовського О.Д. та Крамара С.І., а тому справу прийнято до провадження в колегіальному складі з призначенням для розгляду по суті.
7.7. Ухвалою Господарського суду Хмельницької областіу справі від 27.06.2019р. за ініціативою суду арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича усунено від виконання обов`язків розпорядника майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" припинивши його повноваження розпорядника майна боржника у справі № 924/159/14.
7.8. З метою визначення кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна у справі №924/159/14 застосовано Автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
7.8.1. Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено Харитонюка Євгена Васильовича, 
7.8.2. Арбітражного керуючого Харитонюка Є.В. зобов`язано протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали в справі про банкрутство, до дати проведення наступного судового засідання, надати господарському суду заяву про його участь у справі з повідомленням про те, що він не належить до жодної з категорії осіб, зазначених у частині другій статті 114 Закону, на паперовому носії та/або в електронній формі на адресу електронної пошти, з якої він отримав відповідну ухвалу.
7.8.3. Арбітражний керуючий Сибаль А.М. оскаржував своє усунення, як розпорядник майна ТОВ "Октант-центр".
7.8.4. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2019р. касаційну скаргу арбітражного керуючого Сибаля А.М. залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.06.2019р. (в частині усунення за ініціативи суду арбітражного керуючого Сибаля А.М. від виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Октант-центр" та застосування Автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого) та відповідну постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019р. у справі № 924/159/14 залишено без змін.
7.9. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.02.2020р. призначено арбітражного керуючого Харитонюка Євгена Васильовича, розпорядником майна у справі № 924/159/14 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр".
7.10. У межах справи про банкрутство Господарським судом Хмельницької області отримано ряд заяв гр. ОСОБА_1 :
7.10.1. (вх. № 05-06/242/16 від 17.03.2016р.) про заміну кредитора в справі № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м. Хмельницький правонаступником; 
7.10.2. (вх. № 05-06/1084/16 від 21.12.2016р.) про уточнення кредиторських вимог; 
7.10.3. (вх. № 05-06/129/17 від 31.01.2017р.) про уточнення кредиторських вимог; 
7.10.4. (вх. № 05-06/154/19 від 27.03.2019р.) про уточнення кредиторських вимог; 
7.10.5. (вх. № 05-06/217/20 від 19.05.2020р.) про уточнення кредиторських вимог, в кінцевому варіанті яких заявник просив суд.
7.11. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , враховуючи подані ним заяви про уточнення кредиторських вимог (пункти 7.10.1.-7.10.5. цієї постанови) місцевий господарський суд відмовив у її задоволенні. 
7.12. Підстави відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 (враховуючи додаткові заяви про уточнення кредиторських вимог), наведені у пунктах 2.1.-2.4. цієї постанови.
8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.
8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оспорювану ухвалу суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.
8.2. Як зазначалося вище у даній постанові (пункт 7.2.) провадження у справі № 924/195/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" порушено ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 - під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
8.3. У межах дії цього Закону Господарським судом Хмельницької області запроваджено процедуру розпорядження майном боржника, яка триває і до цього часу (пункт 7.4. цієї постанови).
8.4. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8.5. 21 жовтня 2019 року введений в дію Кодекс України з процедур банкрутства   від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII.
У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього  Кодексу.
Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі непродажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.
8.6. У відповідності до ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника.
8.6.1. Зважаючи на набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства, суд першої інстанції зобов`язав учасників провадження у справі привести зміст отриманих судом заяв та клопотань у відповідність до п.4 Прикінцевих та перехідних положень КУПБ.
8.7. За змістом статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, у справі про банкрутство виносяться ухвали господарського суду, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
8.8. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 у справі № 924/159/14, відповідно до ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", поряд із порушенням провадження у справі про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном боржника - товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр"; запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів; розпорядником майна боржника - товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" призначено арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.
8.8.1. Цією ухвалою зобов`язано розпорядника майна боржника Сибаля А.М. вжити заходів передбачених Законом, а саме: подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів; скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду; разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника, визначити його вартість та провести інвентаризацію майна боржника не пізніше 16.11.2014 року.
8.8.2. На момент розгляду заяви учасника справи ОСОБА_1 (враховуючи додаткові заяви про уточнення кредиторських вимог) справа № 924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" перебуває на стадії процедури розпорядження майном боржника, введеної ухвалою суду від 24 липня 2014, докази переходу до інших процедур у справі № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-Центр" в матеріалах справи відсутні.
8.9. Щодо вимог, які наведені заявником ОСОБА_1 про визнання його правонаступником.
8.9.1. 15.08.2014 ПАТ "ВТБ Банк" звернувся до Господарського суду Хмельницької області із заявою про грошові вимоги в розмірі 33764814,08грн, які виникли з наступних кредитних договорів:
кредитного договору від 06.02.2007 №07-2007/01, укладеному між АКБ "Мрія" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступником - ТОВ "Октант-центр");
генеральної угоди від 20.12.2007 №15/2007, укладеної між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр");
договору про відкриття кредитної лінії від 20.12.2007 №25.43-15/07-КЛ, укладеного між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр");
кредитного договору від 23.12.2008 №25.89/08-СК укладеному між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ОСОБА_4 ;
кредитного договору від 14.03.2008 №25.20-15/08-СК укладеного між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр").
8.9.2. Належне виконання зобов`язань ЗАТ "Октант" за кредитними договорами забезпечується, зокрема, укладеними між ВАТ "ВТБ Банк" та ЗАТ "Октант" наступними договорами: Іпотечним договором від 06.07.2007 № 08-2007/04; Іпотечним договором від 20.12.2007 № 25.43-15/07-ДІ-1; Іпотечним договором від 23.12.2008 року № 25.89/08-ДІ-2; Іпотечним договором від 22.04.2010 № 07-2007/01 -ДІ-1; Іпотечним договором від 22.04.2010 № 15-2007/01-ДІ-1; Іпотечним договором від 22.04.2010 року № 25.89/08-ДІ-З; Іпотечним договором від 23.12.2008 № 25.89/08-ДІ-1; Договором застави від 23.12.2008 № 15/2007-ДМ-1; Договором застави від 23.12.2008 № 07-2007/01-ДМ-1; Договором застави від 23.12.2008 № 25.89/08-ДМ-1; Договором застави від 23.12.2008 № 15/2007-ДЗ-1; Договором застави від 28.04.2007 № 92-2007/04; Договором застави від 25.12.2009 № 25.89/08-ДЗ-3; Договором застави від 25.12.2009 № 07-2007/01-ДЗ-З; Договором застави від 25.12.2009 № 15/2007-ДЗ-4; Договором застави від 25.12.2009 № 25.89/08-ДЗ-4; Договором застави від 25.12.2009 № 07-2007/01-ДЗ-4; Договором застави від 25.12.2009 №15/2007-ДЗ-5.
8.9.3. Відповідно до поданих документів, 24.12.2015 згідно договору № 26 МБ про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором укладеним між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" до ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" перейшли права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами на суму 23066082,66 грн, тобто за банком залишилась вимога в розмірі 10698731,40грн (33764814,08 - 23066082,66).
8.9.4. Однак як слідує із відповідей представників Банку та ліквідаційної комісії, на балансі банку дана заборгованість не рахується на запити щодо грошових вимог банку, у тому числі і щодо обставин переуступлення права вимоги, відомості щодо переуступлення права вимоги саме на цю різницю відсутні, і, як наслідок, заборгованість між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Октант-центр" (згідно, договорів ЗАТ "Октант") відсутня, що може свідчити про те, що дана заборгованість (різниця між сумами) або в повному обсязі списана, або передана іншій фінансовій установі, проте договори відступлення права вимоги відсутні. 
8.9.5. В межах процедури банкрутства жодна інша юридична особа з вимогами про заміну сторони за даними вимогами на дану суму не звертались.
8.10. 24.12.2015 року між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ОСОБА_1 було укладено договір № 26 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та ТОВ "Октант-центр" згідно вищезазначених кредитних, іпотечних та заставних договорів. Також 24.12.2015 підписано акти приймання-передачі права вимоги та документації між ТОВ "Факторингова компанія "ФК "Факторинг" та гр. ОСОБА_1 .
8.10.1. Предметом відступлення за вищезазначеними кредитними договорами зазначене право вимоги на загальну суму 23066082,66 грн, в т.ч. основний борг 9589250 грн, проценти 12044475,43 грн, комісія 1432357,23 грн.
8.10.2. Відповідно до зазначеного договору, гр. ОСОБА_1 прийняв на себе вимоги до боржника за:
кредитним договором від 06.02.2007 №07-2007/01, укладеному між АКБ "Мрія" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступником - ТОВ "Октант-центр");
генеральною угодою від 20.12.2007 №15/2007, укладеної між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр");
договором про відкриття кредитної лінії від 20.12.2007 №25.43-15/07-КЛ, укладеного між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр");
кредитним договором від 23.12.2008 №25.89/08-СК укладеному між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ОСОБА_4 ;
кредитним договором від 14.03.2008 №25.20-15/08-СК укладеного між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр").
8.10.3. Виконання зазначених кредитних договорів забезпечене іпотечними договорами та договорами застави, ідентичними тим, що наведені у пункті 8.9.2. цієї постанови. 
8.10.4. Згідно даного договору переуступки права вимоги до нового кредитора переходить право вимоги (замість кредитора) від боржника виконання всіх взятих на себе обов`язків на загальну суму 23066082,66 грн, в т.ч. основний борг 9589250 грн, проценти 12044475,43 грн, комісія 1432357,23 грн.
8.10.5. До загальної суми відступленого права вимоги входить заборгованість:
за кредитним договором від 06.02.2007 № 07-2007/01, укладеним між АКБ "Мрія" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк")  та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр"), на суму 5016528,13 грн, з яких основний борг 2188750 грн, проценти 2490695,65 грн, комісія 337082,48 грн;
договором про відкриття кредитної лінії від 20.12.2007 № 25.43-15/07-КЛ, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк")  та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр"), на суму 7417253,79 грн, з яких основний борг 3098750 грн, проценти - 3874576,01 грн, комісія 443927,78 грн;
кредитним договором від 23.12.2008 № 25.89/08-СК, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ОСОБА_4 на суму 9926661,86 грн. з яких основний борг 3976500 грн, проценти 5339796,36 грн, комісія 610365,50 грн;
кредитним договором від 14.03.2008 № 25.20-15/08-СК, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" (правонаступник - ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступник - ТОВ "Октант-центр") на суму 705638,88 грн, з яких основний борг 325250 грн, проценти 339407,41 грн та комісія 40981,47 грн.
8.10.6. Таким чином у правовідносинах за кредитними договорами, які були укладені від імені ВАТ "ВТБ Банк" (у подальшому - ПАТ "ВТБ Банк", як правонаступник), та який виступав у них кредитором, змінився суб`єктний склад - кредитором виступає громадянин ОСОБА_1 .
8.11. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
8.11.1. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
8.11.3. Заміна особи в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. 
8.11.4. За змістом статей 512 ЦК України, статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на день укладення договорів факторингу), у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. 
8.11.5. У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення чи ліквідації, спадкування тощо) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
8.11.6. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ПК України).
8.11.7. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.
8.11.8. Положення частини першої статті 1083 ЦК України регулюють питання наступного відступлення права грошової вимоги після укладення договору факторингу.
8.11.9. Так, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу (частина перша статті 1083 ЦК України).
8.11.10. Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
8.11.11. У статті 1077 Цивільного кодексу України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
8.11.12. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231" до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
8.11.13. Зі статей 1077 та 1079 Цивільного кодексу України та частини п`ятої статті 5 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вбачається, що договір факторингу зачіпає інтереси трьох сторін: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, та боржника, тобто набувача послуг чи товарів за первинним договором.
8.11.14. Фінансова установа - це юридична особа, яка згідно із законом надає одну або декілька фінансових послуг і внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку (пункт 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").
8.11.15. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 того ж Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Факторинг належить до фінансових послуг (пункт 11 частини 1 статті 4 Закону).
8.11.16. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 Цивільного кодексу України). Оскільки факторинг є фінансовою послугою вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Вказана норма передбачає правило за яким фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання.
8.11.17. Юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій (частини 1 та 2 статті 7 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").
8.11.18. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц.
8.11.19. В свою чергу (дещо раніше) Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18) дійшла висновку про те, що договір факторингу є правочином, який характеризується, зокрема, тим, що йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором).
8.11.20. У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18) Велика Палата Верховного Суду констатувала, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.
8.11.21. Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки договорами факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, то воно повинно здійснюватися відповідно до положень цієї глави, яка регулює відносини з факторингу (частина другої статті 1083 ЦК України). Іншими словами наступне відступлення права грошової вимоги має здійснюватися шляхом укладення саме договору факторингу з відповідним суб`єктним складом його сторін (стаття 1079 ЦК України), а не шляхом укладення договору про відступлення права вимоги з фізичною особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц).
8.11.22. Як вбачається із матеріалів справи №924/159/14 з укладенням правочину про відступлення права вимоги, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг (ТОВ "Фінансова компанія "ФК "Факторинг"), на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.
8.12. За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_1 не набув статусу нового кредитора, а отже не може отримати право вимоги ні за договором факторингу, ні за договором відступлення права вимоги.
8.13. У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в чинній на момент порушення провадження у справі про банкрутство) під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.
8.14. Серед таких заходів законодавцем було запроваджено інститут мораторію.
8.14.1. За змістом статті 19 Закону про банкрутство мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
8.14.2. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.
8.14.3. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:
забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;
забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;
не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;
не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
8.14.4. Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Законом.
8.14.5. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
8.14.6. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.
8.14.7. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).
8.14.8. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.
8.14.9. Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.
8.14.10. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.
8.14.11. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.
8.15. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.06.2019 року у зв`язку з неналежним виконанням розпорядником майна ТОВ "Октант-Центр" - арбітражним керуючим обов`язків покладених на нього судом, зокрема невжиттям заходів щодо повернення майна боржника, яке під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів вибуло із власності ТОВ "Октант-центр" до складу ліквідаційної маси, а також зважаючи на обмеження визначених Законом строків у справі, які вже продовжувались, суд дійшов висновку про усунення за власною ініціативою арбітражного керуючого Сибаля А.М. від виконання ним обов`язків розпорядника майна боржника та припинення його повноважень розпорядника майна боржника.
8.16. Матеріали справи свідчать, що в межах справи про банкрутство ОСОБА_1 подано заяву (та ряд клопотань з врахуванням уточнень до неї) про заміну кредитора у справі - з Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, 8/26, код ЄДРПОУ 14359319), на його правонаступника - гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
8.16.1. Зокрема в частині грошових вимог до боржника на загальну суму 15466131,1грн та внести їх до реєстру вимог кредиторів боржника наступним чином: 698480 грн - окремо, як такі що забезпечені іпотекою (заставою) майна боржника та підлягають погашенню за рахунок майна, що є предметом іпотеки (застави) в позачерговому порядку, 14767651,1 грн - четверта черга погашення. 
8.16.2. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яка є предметом іпотеки (застави), та забезпечує грошові вимоги гр. ОСОБА_1 , а саме: комплекс, загальною площею 2958,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , заставною вартістю 318480 грн, а також обладнання згідно переліку, заставною вартістю 380000 грн.
8.17. У відповідності до ч.1 ст.44 КУПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).
8.18. Згідно ст. 41 КУПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
8.18.1. Зазначеною нормою КУПБ запроваджуються певні обмеження та заборони, яких мають дотримуватися та враховувати у своїй господарській діяльності усі учасники провадження у справі про банкрутство, а також треті особи, які мають обґрунтовані та підставні вимоги до боржника.
8.18.2. У даному випадку оригіналів доказів дотримання встановлених вимог законодавства як Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" при посередництві ТОВ "Фінансова компанія "ФК "Факторинг", так і гр. ОСОБА_1 , матеріали справи № 924/159/14 не містять, а тому суд критично оцінює аргумент останнього про можливість порушення мораторію за відсутності доказів визнання недійсними правочинів за участю гр. ОСОБА_1 , пов`язаних із самостійною реалізацію майна боржника, на підставі яких останнім сформовано кінцевий розмір кредиторських вимог до ТОВ "Октант-центр".
8.18.3. При триваючій з 2014 року процедурі банкрутства у справі № 924/159/14, всупереч введеного судом мораторію на задоволення вимог кредиторів, як Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" при посередництві ТОВ "Фінансова компанія "ФК "Факторинг", так і гр. ОСОБА_1 , привілейовано та всупереч інтересам інших кредиторів та передбаченої законом процедури, отримали часткове задоволення своїх вимог під час розпорядження майном ТОВ "Октант-центр", що виключає можливість задоволення заяви гр. ОСОБА_1 про заміну кредитора в справі № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-центр" правонаступником у визначеному ним розмірі, а також послідуючих його заяв про уточнення кредиторських вимог.
8.18.4. Задоволення вимог гр. ОСОБА_1 у визначеній ним сумі 15466131,1грн буде фактичним схваленням судом визнання законності його дій, вчинених під час дії мораторію.
8.18.5. Права інших кредиторів у справі будуть при цьому порушеними, оскільки під час дії мораторію ОСОБА_1 вже звернуто стягнення на окреме майно з порушенням вимог законодавства про банкрутство.
8.19. З огляду на вищевказані обставини доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновку суду першої інстанції при постановленні ухвали та не можуть бути підставою для її скасування або зміни.
8.20. Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції - Господарський суд Хмельницької області - постановив ухвалу від 21.01.2021 у справі № 924/159/14 з додержанням норм матеріального і процесуального права.
8.21. За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2021 у справі №924/159/14 - без змін.
9. Повноваження суду апеляційної інстанції.
9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.
9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
10. Розподіл судових витрат.
10.1. Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1  за подання апеляційної скарги на ухвалу  Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2021 у справі №924/159/14 сплатив квитанцією № 0.0.2012561595.1 від 12.02.2021 судовий збір у розмірі 2270,00 грн - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".
10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.
10.3. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на  апелянта.
11. Дата ухвалення постанови.
11.1. Відповідно до ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 судове засідання для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 призначено на 29 вересня 2021 року об 10 год. 00 хв. 
11.2. В свою чергу в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 26.02.2021 судом апеляційної інстанції сторонам роз`яснено їх право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку статті 197 ГПК України.
11.3. Як зазначалося у даній постанові вище, представники сторін у судове засідання не з`явилися (вступна частина, пункт 4.1.8. цієї постанови), їх явка судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася.
11.4. За змістом частин 4-5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 129, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                             
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 12.02.21р. залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року у справі №924/159/14  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №924/159/14 повернути  Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "11" жовтня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Юрчук М.І. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.