ф
УХВАЛА

30 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 620/3758/20
адміністративне провадження № К/9901/41826/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 620/3758/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, наказу частково протиправним та зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 в якому просив: 
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною та наказ військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 07.04.2017 № 83 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки - частково протиправним;
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною та наказ військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 07.04.2017 № 83 щодо невиплати компенсації при звільненні за неотриману ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2014, 2015, 2016 та 2017 рік - частково протиправним;
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо не виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та не виплати індексації на всю суму отриманого грошового забезпечення за весь період служби - протиправною;
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та не виплати компенсації за роботу у вихідні та святкові дні під час перебування ОСОБА_1 в зоні АТО в період з 09.02.2016 по 15.05.2016 р.р., за 33 дні;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та компенсувати ОСОБА_1 , шляхом виплати на особистий банковий рахунок в Приватбанку №      НОМЕР_2 , МФО 305299, рахунок отримувача НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , матеріальне і грошове забезпечення, яке не було нараховане та виплачене ОСОБА_1 на день його звільнення, а саме: компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за періоди, які будуть зазначено у наданій військовою частиною НОМЕР_1 довідці; компенсацію при звільненні за неотриману матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2014, 2015, 2016, та 2017 роки; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно; компенсацію за 33 дні (5 святкових днів і 28 вихідних днів) роботи у вихідні та святкові дні під час перебування в зоні АТО в період з 09 лютого 2016 року  по 15 травня 2016 року.; індексацію на всю суму отриманого грошового забезпечення за весь період служби і станом на день повного розрахунку;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 компенсувати йому за заподіяну протиправну бездіяльність моральну шкоду у сумі 1100000 грн.
16 лютого 2021 року рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від     18     серпня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2017 роки.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації за період служби.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2017 роки.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у сумі 15497,08 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду  військовою частиною НОМЕР_1 подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 17 листопада  2021 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є протиправність дій відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення за  період служби, компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2017 роки,  компенсації за неотримане речове майно.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 в військовому званні солдат з 07 квітня 2014 року по 07 квітня 2017 року, на посаді кулеметника зенітного кулеметного відділення військової частини НОМЕР_5 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу від 03.04.2017 15-рс ОСОБА_1 звільнений у запас за підпунктом ''а'' (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 6 статті 26 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу''.
При звільненні зі служби військовою частиною НОМЕР_1 не було здійснено повний розрахунок при звільненні з позивачем.
Отже, позивач є військовослужбовцем та не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України “Про запобігання корупції”. Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу частини другої статті 5 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” є військовослужбовці зі званнями: генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал-полковник, адмірал, генерал армії України.
Оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, відповідач не зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі – ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі “Азюковська проти України” (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 620/3758/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, наказу частково протиправним та зобов`язання вчинити певні дії
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                          В.Е. Мацедонська
                                                                                                    С.А. Уханенко