ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 380/2161/21 пров. № А/857/17272/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                                   Михальської М.Р.,
представника позивача                            Вінак Н.В.,
представника відповідача                        Адамської І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 06 липня 2021 року  у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування наказу,-

суддя в 1-й інстанції – Сподарик Н.І.,
час ухвалення рішення – 06.07.2021 року, 12:13 год.,    
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – 15.07.2021 року, 

                                                        в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося в суд з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування наказу. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову,  про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Наказом від 12.10.2020 за №2702/7 Міністерство юстиції України відмовлено у задоволенні їхньої скарги. Проте, оскільки станом на 02.02.2021 ТзОВ “Діпроспецавтотранс” перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області і має заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 595782,97 грн., вважає дії державного реєстратора щодо ліквідації підприємства є неправомірними та вчиненими з порушеннями норм матеріального права.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга  не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
14.07.2020 вих. №1300-0806-8/54702 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подано скаргу на реєстраційні дії проведені державним реєстратором до начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Добошу Ю.О., з проханням скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Кендзьор Соломії Орестівни про проведену державну реєстрацію, а саме припинення і зняття з обліку 17.06.2020 за 14151110003019656 ТзОВ “Дніпроспецавтотранс”.
Скарга мотивована тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області довідка про відсутність заборгованості у ТзОВ “Дніпроспецавтотранс” не видавалась, у ТзОВ “Дніпроспецавтотранс” наявна заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 595782,97 грн., що підтверджується карткою особового рахунку платника. Також у поданій скарзі зазначено, що у Восьмому апеляційному адміністративному суду знаходиться зупинене провадження по справі №813/4151/17 за позовом Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до ТзОВ "Діпроспецавтотранс" про стягнення заборгованості в розмірі 72 172,08 грн. до набрання законної сили  рішення Верховного суду у справі №813/2310/17.
Зазначена скарга зареєстрована у Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Львів) 17.07.2020 за №171/0/6-20/05.7-10.
Листом від 20.07.2020 за №1533/171/0/05.7-10 Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) скерувало скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за належністю до Міністерства юстиції України для розгляду в межах компетенції.
За результатами розгляду скарги, Висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 06.08.2020 рекомендовано відмовити у задоволенні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.07.2020 на реєстраційну дію щодо Товариства з обмеженою відповідальністю “Діпроспецавтотранс” у зв`язку з тим, що державним реєстратором Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Кендзьор Соломією Орестівною прийнято таке рішення відповідно до законодавства.
Згідно вказаного висновку, встановлено, що шляхом перевірки відомостей, які містяться в ЄДР щодо ТзОВ “Діпроспецавтотранс” встановлено відсутність повідомлень від органів державної влади про наявність заперечень щодо припинення юридичної особи у результаті ліквідації у зв`язку з наявністю заборгованості, у томі числі, щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування.
Документи відповідали вимогам статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, у державного реєстратора були відсутні підстави для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації та відмови у державній реєстрації.
На підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення. дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 06.08.2020 за результатами розгляду скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.07.2020, надісланої листом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 20.07.2020 №1533/171/0/05.7-10, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.07.2020 за №8804-32-20, Міністерством юстиції України, відповідно до пункту 1 частини шостої, пункту 10 частини восьмої статті 34 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” та порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, прийнято наказ від 12.10.2020 за №2702/7 про відмову у задоволенні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб врегульовані Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”.
Відповідно до статті 34 Закону України від 15.05.2003 № 755-ІV “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 755-ІV) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено (частина п`ята статті 34 Закону № 755-ІV).
Згідно із частиною шостою статті 34 Закону № 755-ІV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову в задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги, зокрема, шляхом прийняття рішення про скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції.
Відповідно до частини восьмої статті 34 Закону № 755-ІV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:
1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;
2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;
3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;
4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;
5) є рішення цього органу з такого самого питання;
6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;
7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;
8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;
9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;
10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.
Як встановлено під час розгляду справи, підставою для відмови у задоволенні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, оскільки державним реєстратором Кедзьор С.О. прийнято рішення відповідно до законодавства, встановлено відсутність повідомлень від органів державної влади про наявність заперечень щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації у зв`язку з наявністю заборгованості, утому числі, щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування, документи відповідали вимогам статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”.
Процедуру розгляду скарг відповідно до законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).
Пунктом 2 Порядку № 1128, в редакції, що діяла на час подання скарги та її розгляду, встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом
До повноважень Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В пункті 12 цього ж Порядку передбачено, що за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законами, у формі наказу.
Відповідно до п. 9 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Використання прислівника "обов`язково" свідчить про істотність вимоги про запрошення скаржника, суб`єкта оскарження (тобто особи, чиї дії оскаржуються) та заінтересованих осіб для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.
З огляду на це, неповідомлення скаржника та / або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, не може вважатися формальним порушенням.
Неприбуття осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Отже, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи. Відтак, якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги. Ці обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем комісії відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за № 42/28172).
Способи повідомлення визначені у п. 10 Порядку № 1128, відповідно до якого суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:
- телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);
- шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;
- засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).
Порядок не визначає вимог щодо змісту повідомлення. Водночас, враховуючи мету такого повідомлення, воно повинно містити інформацію щонайменше про скаржника, суб`єкта оскарження (державного реєстратора, дії якого оскаржуються), суть скарги, час та місце розгляду скарги. Зміст повідомлення повинен бути достатнім для того щоб зацікавлені особи (зокрема державний реєстратор), могли зрозуміти, що скарга стосується реєстраційних дій, до яких вони мають стосунок, і суть цієї скарги.
Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд. 
Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.
Відсутність обов`язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.
Відповідно до пункту 2 Розділу І Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за № 42/28172 в редакції від 12.01.2016 (надалі за текстом - Положення № 37/5), комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”, Порядком № 1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.
Порядок роботи комісії визначений розділом ІІІ Положення № 37/5, яким встановлено, що рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії. Висновок комісії повинен містити такі відомості: дата, час та місце його складення; перелік осіб, присутніх на засіданні комісії; реквізити та суть скарги, розгляд якої здійснюється комісією; відомості про наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначені у скарзі, та інших обставин, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги; окрема думка члена комісії у разі її наявності та оформлення у письмовому вигляді; узагальнюючий висновок щодо відповідності/невідповідності законодавству у сфері державної реєстрації рішення, дії або бездіяльності суб`єкта оскарження, щодо задоволення кожної з вимог скаржника або відмови в їх задоволенні з відповідним обґрунтуванням та посиланням на норми законодавства; відомості про рішення/реєстраційні дії, що підлягають скасуванню, а також про дії, що підлягають вчиненню у зв`язку зі скасуванням рішення/реєстраційної дії або у зв`язку з визнанням оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, та про суб`єкта, що буде вчиняти такі дії. 
Пунктом 8 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:
1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;
2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;
3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Висновок комісії, разом з проектом відповідного наказу, подається для підпису Міністру юстиції України.
Відносини у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних – підприємців, регулюються Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань”.
Пунктами 1, 4 частини першої Закону №755-IV встановлено, що державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус; державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Згідно частини першої статті 4 Закону №755-IV державна реєстрації базується, на таких основних принципах:
1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі;
2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення;
3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом;
4) державної реєстрації за заявницьким принципом;
6) єдності методології державної реєстрації;
7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі;
8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;
9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.
Частиною другою статті 6 Закону №755-IV визначено, що державний реєстратор:
1) приймає документи;
1-1) встановлює черговість розгляду поданих документів для державної реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів;
3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації;
3-1) під час проведення реєстраційних дій у випадках, передбачених цим Законом, обов`язково використовує відомості реєстрів, автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів;
3-2) перевіряє дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, за допомогою Єдиного реєстру довіреностей;
3-3) перевіряє використання спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладені документи, що подаються для здійснення реєстраційних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів;
4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;
5) веде Єдиний державний реєстр;
6) веде реєстраційні справи;
6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України “Про виконавче провадження”, інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;
7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Таким чином державному реєстратору заборонено Законом вчиняти реєстраційні дії, якщо наявні підстави для зупинення розгляду документів або відмови у державній реєстрації. Даний перелік підстав є вичерпним та передбачений статтею 27 та 28 Закону України №755-IV від 15.05.2003 “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”.
Частиною 13 статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”, для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції під час розгляду скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.07.2020 на реєстраційну дію щодо Товариства з обмеженою відповідальністю “ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС” встановлено, що документи, подані до державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації відповідали вимогам ст. 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”. Крім цього, Колегією встановлено відсутність повідомлення органів державної влади про наявність заперечень щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації у зв`язку з наявністю заборгованості, у тому числі, щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування.
Частиною першою статті 27 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” передбачено, що підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є:
-  подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі;
- невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону;
- невідповідність реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) відомостям, наданим відповідно до статті 13 цього Закону;
- несплата адміністративного збору або сплата не в повному обсязі;
- подання документів з порушенням встановленого законодавством строку для їх подання.
Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення. дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції також встановлено, що у державного реєстратора Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Кендзьор Соломією Орестівною були підстави для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації та відмови в державній реєстрації.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.10.2020 №2702/7 “ Про відмову у задоволенні скарги” Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не призведе до відновлення прав позивачів, оскільки у Єдиному державному реєстрі наявні відомості про зареєстроване рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. Позивач в засіданні суду, а також в підставами позовних вимог визначає відсутність підстав для внесення запису про припинення юридичної особи. Позивач не оскаржував реєстраційних дій, лиш наполягав на потворному розгляду скарги, однак підстави неналежного розгляду не наводив. При цьому проаналізувавши позовну заяву і викладене у засіданні суду, суд прийшов до переконання, що позивач звернувся із позовної заявою про оскарження реєстраційної дії реєстратором, тобто оскаржує внесення запису про припинення юридичної особи, однак не оскаржує дій реєстратора щодо припинення юридичної особи.
Окрім того, вірно наголошено судом першої інстанції, що порядок оскарження дій реєстратора по вчиненню реєстраційних дій, є предметом самостійного спору, однак позивач доказів такого оскарження не надав, лиш наголошує в засіданні на неналежному розгляді скарги, за якою прийнято оскаржуваний наказ. Так як, відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПУ; в редакції, станом на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів. Пунктом 13 частини першої статті 20 ГПК України (в редакції після 15.12.2017) передбачено, що вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами. Предметом оскарження у даній справі є рішення і дії Міністерства юстиції України щодо розгляду скарги позивача на рішення та дії державного реєстратора по вчинення реєстраційних дій.
Суд наголошує, що предметом розгляду у справі не є оцінка дій державного реєстратора Кендзьор С.О. про що наголошує позивач у позовній заяві та засіданні суду, а суд розглядає спір у справі виключно щодо процедури розгляду Міністерством юстиції України скарги Головного Управління Пенсійного фонду у Львівській області на дії державного реєстратора . 
Відповідно до сталої практики Верховного Суду, в тому числі його Великої Палати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 910/8424/17), справи щодо оскарження рішень Міністерства юстиції України, прийнятих за наслідками розгляду скарг на дії державних реєстраторів, підлягають розгляду за правилами саме адміністративної юстиції.
Враховуючи зазначене, суд не надає оцінку діям державного реєстратора та зазначає, що вони не підлягають оцінці судом, такі дії мали б оскаржуватися в іншому проваджені за іншими нормами права. Суд відхиляє всі аргументи позивача стосовно підстави для скасування Наказу від 12.2020 про відмову у задоволенні скарги, а саме з мотивів дій державного реєстратора щодо припинення юридичної особи і зняття з обліку такої. 
З огляду на встановлені обставини у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо скасування Наказу і повторного розгляду скарги. Про розгляд скарги позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується долученою до матеріалів справи телефонограмою. Інших підстав для скасування оскаржуваного Наказу позивачем не наведено. 
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                       п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 380/2161/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 року.