УХВАЛА

13 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/12846/19
адміністративне провадження № К/9901/42522/21 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. перевірив касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі за позовом Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми,
В С Т А Н О В И В:
Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 звернулися до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідачів для відшкодування на користь держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 у рівних долях 2   867   996 601,97 грн - шкоду, нанесену державі, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від  17 лютого 2020 року роз`єднано у самостійні провадження вимоги, заявлені у справі № 520/12846/19.
У межах справи № 520/12846/19 залишено вимогу Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_1 для відшкодування на користь держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 , 1 433 998 300,99 грн - шкоду, нанесену державі, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виділено в окреме провадження вимогу Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 для відшкодування на користь держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 , 1 433 998 300,99 грн - шкоду, нанесену державі, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021року, позов залишено без задоволення.
18 листопада 2021 року відповідач втретє засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” і  стаття 13 КАС України.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що підставою касаційного оскарження зазначено пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень.
В обґрунтування підстави для касаційного оскарження, визначеної пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник вказує на оскарження судових  рішень з підстави передбаченої пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України, а саме, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Також у касаційній скарзі Міністерство оборони України вказує, що підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 353 КАС України).
Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Звернувшись втретє до суду касаційної інстанції, скаржник зазначив ті ж підстави касаційного оскарження, що вже були перевірені та відхилені ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року.
Скаржник указує на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, однак мотиви зводяться до переоцінки доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Зважаючи на те, що касаційну скаргу повернуто, суд не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та звільнення від сплати судового збору.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті   332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі за позовом Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                         О.В. Кашпур