УХВАЛА

02 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 540/1218/21
адміністративне провадження № К/9901/36857/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Херсонської обласної прокуратури на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язано вчинити певні дії та стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Херсонської обласної прокуратури, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та невиплати їй вихідної допомоги при звільненні; зобов`язати Херсонську обласну прокуратуру здійснити нарахування та виплатити на її користь таку допомогу у розмірі не менше середнього місячного заробітку, обчислення якої здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100; визнати бездіяльність Херсонської обласної прокуратури протиправною щодо нездійснення нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням посадового окладу згідно зі статтею 81 Закону України «Про прокуратуру»  за період з 26 березня по 29 грудня 2020 року; зобов`язати Херсонську обласну прокуратуру здійснити перерахунок її заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного статтею 81 Закону України  «Про прокуратуру»  за указаний період, з урахуванням усіх надбавок до посадового окладу, премій та виплатити різницю недоотриманої суми заробітної плати; стягнути з Херсонської обласної прокуратури середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Херсонської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу, передбаченого статтею 81 Закону України «Про прокуратуру» за період з 27 березня до 29 грудня 2020   року включно. Зобов`язано Херсонську обласну прокуратуру здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 , виходячи з розміру посадового окладу, визначеного   статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням належних їй надбавок та премій, та виплатити різницю недоотриманої суми заробітної плати за період з 27 березня до 29 грудня 2020 року включно з відрахуванням податків та обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
08 жовтня 2021 року Херсонська обласна прокуратура надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року. Заявник, посилаючись на положення  частини четвертої статті 328 КАС України та неправильне застосування судами першої та  апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити в позові. 
Предметом спору у цій справі є перерахунок заробітної плати прокурора та стягнення середнього заробітку за час затримки.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328    цього Кодексу підстави (підстав). 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник, зокрема, зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування абзацу третього пункту 3 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон №113-ІХ). 
Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
Проте касаційна скарга не містить об`єктивних мотивів щодо її неправильного застосування судом та необхідність висновку Верховного Суду саме у цій справі щодо цієї норми. Так, зазначивши про цю норму закону заявник не виклав її у взаємозв`язку з обставинами справи та у контексті індивідуальних ознак, обмежившись лише фразою про помилкове тлумачення судами положень Закон №113-ІХ та неврахування ними пріорітету норм права. 
Отже, загальні посилання заявника на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень абзацу пункту 3 розділу ІІ Закону №113-ІХ не є підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки Херсонською обласною прокуратурою не наведено обґрунтованих підстав як саме висновок Верховного Суду щодо застосування цієї норми може вплинути на розгляд цієї справи, за обставин, установлених судами саме у цій справі.
Інші мотиви касаційної скарги зводяться до безсистемного цитування норм, наведення інших нормативно-правових актів, з подальшим їхнім тлумаченням, часткового опису обставин справи  та переоцінки доказів, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Тому, лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Херсонської обласної прокуратури на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язано вчинити певні дії та стягнення коштів повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.    
Суддя                                                                                                                                      С.А. Уханенко