Справа № 751/8837/20 	Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В. 	
Провадження № 33/4823/451/21 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю представника Чернігівської митниці - Кравченка С.В., захисника – адвоката Лисенко І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Лисенко І.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2021 року, 

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.6 ст. 481 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. 00 коп. 
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 40 коп. 
Судом встановлено, що 25.10.2020 о 12 год 46 хв в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби в напрямку «в`їзд в Україну», у пішоходному порядку слідував громадянин Республіки Білорусь, ОСОБА_4 . У ході проведення перевірочних заходів встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься ЄАІС ДМСУ та АСМО «Інспектор», 12.09.2019 ОСОБА_5 в зоні діяльності Чернігівської митниці ввіз на митну територію України автомобіль марки «MITSUBISHI GRANDIS» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».
Відповідно до ст. 380 МК України, гр. ОСОБА_5 повинний був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 12.09.2020. Станом на 25.10.2020 транспортний засіб за межі митної території України не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строків тимчасового ввезення, передбаченого ст. 380 МК України.
За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України. 
Не погодившись з рішенням суду, адвокат Лисенко І.К. в інтересах ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення або у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.  
В підтвердження своїх вимог зазначає, що в порушення ст. 526 МК України, судовий розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений, що є порушенням прав на захист. 
Звертає увагу, що починаючи з серпня 2020 року ОСОБА_5 неодноразово звертався у митні органи, повідомляв про неможливість своєчасного виїзду автомобіля за межі митної території України через поломку авто та через карантинні обмеження. Згідно повідомлення митниці від 13.10.2020 року, його звернення внесено до функціонального модулю «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор». Пороте, згідно протоколу про порушення митних правил, значиться, що в базі звернення громадян та підприємств відсутні звернення громадянина ОСОБА_7 .
Поза увагою суду залишився той факт, що автомобіль зламався та ОСОБА_5 не мав можливості вивезти його за межі митної території України. Впродовж тривалого часу він був зайнятий пошуком спеціалістів та замовленням запчастин, які очікуються тривалий час, що також ускладнювалося його перебуванням за межами території України та карантинними обмеженнями.
Документи на підтвердження ремонту автомобіля у період з 10.08.2020 року по 23.10.2020 року було надано і до митних органів. В даному випадку, враховуючи вимоги ст. 460 МК України, якою встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 481 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом.
Також, посилаючись на постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», до 00 год. 00 хв. 28.09.2020 року заборонено в`їзд на територію України іноземцям, апелянт вважає, що у ОСОБА_1 були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезення автомобіля. При цьому, він завчасно повідомив митні органи про неможливість вивезти транспортний засіб. Крім того, нормативно-правовими актами Республіки Білорусь також були введені обмеження щодо пересування та в`їзду/виїзду за кордон. 
Звертає увагу, що у даному провадженні закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП та 467 МК України, тому справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.  
В оскаржуваній постанові зазначено, що строк тимчасового ввезення транспортного засобу зафіксовано лише у підвідомчому програмному комплексі митниці, доступу до якого ОСОБА_5 не мав, що свідчить про те, що він не був належним чином проінформований митним органом про дійсний строк вивезення транспортного засобу. 
Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.   
Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
За змістом ч.5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Як убачається з матеріалів справи, 12.09.2019 року ОСОБА_5 в режимі «тимчасового ввезення» ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «MITSUBISHI GRANDIS», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , надавши при цьому зобов`язання вивезти автомобіль у строк, визначений ч. 1 ст. 380 МК, тобто, до 12.09.2020 року. Станом на 25.10.2020 року транспортний засіб за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строків тимчасового ввезення. З 13.09.2020 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
Висновки суду 1 інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,  є правильними. 
Зокрема, факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил; інформацією ЄАІС ДМС України про порушення митних правил, згідно яких ОСОБА_5 12.09.2019 року тимчасово ввіз на митну територію України транспортний засіб «MITSUBISHI GRANDIS», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , під зобов`язання про вивезення в строк до 12.09.2020 року. 
Крім того, факт ввезення ОСОБА_8 автомобіля в Україну в режимі тимчасового ввезення, а також факт перевищення строку тимчасового ввезення більше ніж на 30 діб, не заперечується і стороною захисту.
З вказаних вище підстав не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що ОСОБА_9 не було відомо про строк вивезення транспортного засобу. 
Згідно із ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, окрім іншого, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
У письмових поясненнях наданих працівникам митниці при складенні протоколу про порушення митних правил ОСОБА_5 , а в ході апеляційного розгляду його захисник – адвокат Лисенко І.К. повідомила, що причиною невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу в строк до 12.09.2020 року вказували, окрім іншого, про його поломку, однак будь-яких доказів звернення до митного органу з приводу поломки та повідомлення митниці, як митному органу так і суду, сторона захисту не надала. Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 06.10.2020 року встановлено, що він повідомляє начальника Північної митниці про неможливість у встановлений строк вивезення транспортного засобу у зв`язку з карантином, при цьому в ній відсутні будь-які повідомлення про технічні несправності вказаного автомобіля, незважаючи на те, що згідно документів, наданих ОСОБА_8 , у період з 10.08.2020 року по 23.10.2020 року проводились ремонтні роботи зазначеного транспортного засобу.   
Наявність на території України карантинних заходів у зв`язку із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на що також посилається захисник в апеляційній скарзі як на причину неможливості вивезти транспортний засіб,  жодним чином не спростовує вину ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні, так як термін дії заборони в`їзду на територію України іноземцям та особам без громадянства, встановленої на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 закінчився 28.09.2020 року, тобто, ці заходи не охоплюють весь період часу, на який ОСОБА_5 перевищив встановлений законом строк.
Крім того, матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб по даний час з України не вивезений.
Враховуючи встановлені в даній справі обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду 1 інстанції про те, що документів, підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб ОСОБА_5 суду не надав, тому в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 460 МК України, які виключають адміністративну відповідальність. 
Доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимог ст. 526 МК України суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , який не був належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують висновків суду 1 інстанції, викладених у судовому рішенні та не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист, яке, окрім іншого, було відновлено під час апеляційного перегляду.
Доводи апелянта про те, що закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, є необґрунтованими, так як відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Адміністративне правопорушення виявлено митним органом 25.10.2020 року, а справа надійшла до суду першої інстанції 21.12.2020 року, тому  на момент розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення не минули.
Стягнення ОСОБА_9 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.6 ст. 481 МК України, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За таких обставин постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, тому підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд, -  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику – адвокату Лисенко І.К. строк на апеляційне оскарження. 

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Лисенко І.К.– залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2021 року відносно ОСОБА_2 – без змін. 

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	С. О. Акуленко