ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/8840/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
         суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
        секретар судового засідання Новошицька О.О. 
за участю позивача ОСОБА_1 
                 представника позивача Філіної Є.В.
                 представника відповідача Крамар В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року (головуючий суддя Семененко М.О.)
у справі №280/8840/20 за позовом   ОСОБА_1  до відповідача  Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків,-  

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 03.12.2020 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 09.11.2020 року № 457 о/с про звільнення з посади капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору взаємодії з громадами управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 28.10.2020 року №1590 в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади капітана поліції ОСОБА_1 ;
- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору взаємодії з громадами управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Запорізькій області;
- стягнути з відповідача на користь позивача різницю в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків.
В обґрунтування позову вказав, що наказом начальника ГУНП в Запорізькій області №1590 від 28.10.2020 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. За змістом вказаного наказу підставою для застосування дисциплінарного стягнення стало здійснення позивачем інформаційно-аналітичної діяльності, що не входить до повноважень ОСОБА_1 відповідно до посадової інструкції, шляхом здійснення безпідставних запитів, які не стосуються службової діяльності позивача, про вчинення крадіжок на території інших областей України, а також доступі до інформаційних баз даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі – ІПНП) під час офіційного перебування у відпустці та використання їх у інтересах позивача. Вищевказаний наказ прийнято за наслідками проведеного дисциплінарною комісією службового розслідування за фактами порушення позивачем дисципліни, а також можливої причетності до вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №12020100000000045 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.361 Кримінального кодексу України. Позивач вказує, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, при цьому будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні ОСОБА_1 не має. Зібраними матеріалами службового розслідування встановити причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінального правопорушення, що виразилось у розголошенні будь-яким чином конференційної інформації та іншої інформації з обмеженим доступом, яка стала відома позивачу під час перегляду інформації та формування зведень по областям за базою ІПНП під своїми персональними даними, яку в подальшому позивач міг передати третім особам з метою вчинення шахрайських дій відносно потерпілих, не сталося можливим. Крім того, зазначає що здійснення пошукових та аналітичних функцій використання інформаційних ресурсів здійснюється виключно в межах наданого доступу та в межах службової діяльності уповноваженої особи. Звертає увагу, що його підлеглі неодноразово користувались робочим комп`ютером позивача. Також посилався на те, що застосовуючи дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади, відповідач не врахував позитивну характеристику позивача та відсутність дисциплінарних стягнень за період служби в поліції. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наявні матеріали службового розслідування свідчать про те, що ОСОБА_1 , зокрема, 16.05.2020 та 21.05.2020 зі службового комп`ютера здійснював запити, які не пов`язані з його службовою діяльності у базі даних «АРМ Оператор 102» ІПНП, з метою отримання зведень про вчинені кримінальні правопорушення (злочини) на території інших областей України, що має наслідком використання персональних даних поза межами службових обов`язків. Суд вказав, що сама по собі наявність у особи легального доступу до певних баз даних, які містять інформацію з обмеженим доступом, не надає такій особі права використовувати таку інформацію у будь-яких цілях без обмежень. У даному випадку використання персональних даних повинно здійснюватися лише відповідно до службових обов`язків. Так, письмовими доказами, дослідженими судом, та показаннями свідка, допитаного у судовому засіданні, підтверджуються висновки службового розслідування щодо здійснення позивачем інформаційно-аналітичної діяльності, яка не входить до його повноважень відповідно до посадової інструкції, а саме здійснення запитів, які не стосуються його службової діяльності, про вчинення крадіжок на території інших областей України, а також доступ до інформаційних баз даних ІПНП під час офіційного перебування у відпустці та використанні їх у своїх інтересах. 
Щодо співмірності застосованого до позивача дисциплінарного стягнення, суд першої інстанції зазначив, що  встановлення факту вчинення позивачем вказаного дисциплінарного проступку є несумісним з можливістю подальшого проходження служби на керівній посаді начальника сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області, що зумовлює неможливість застосування до позивача   інших видів дисциплінарних стягнень, окрім звільнення з посади, відтак дійшов висновку, що спірний наказ начальника ГУНП в Запорізькій області від 28.10.2020 №1590 в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади капітана поліції ОСОБА_1 та наказ начальника ГУНП від 09.11.2020 №457 о/с про звільнення з посади капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області видано відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
          В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було враховано наступне: 
1. з висновку про проведення службового розслідування здійснюється посилання на Заявку про надання доступу до ІІПС від 19.6.2018 року згідно якої ОСОБА_1 надано доступ до інформаційної системи «АРМ оператор 102». Також на вказану Заявку посилається і Відповідач у відзиві на позовну заяву. Однак, відзиву долучає відповідь на запит начальника УКЗ ГУНП в Запорізькій області від 21.09.2020 року, де зазначено перелік баз даних ІТС «ІПНП», до складу яких не входить «АРМ оператор 102». Тобто, достовірно комісією не встановлено наявність чи відсутність доступу до бази даних «ІПНП» «АРМ оператор 102» позивачу; 
2. під час дослідження роздруківок з системи ІПНП, членами комісії останні досліджені в повному обсязі не були. Про це свідчить те, що під час перебування позивача у відрядженні у іншому регіоні, за його логіном та паролем було здійснено вхід до ІПНП 04.06.2020 та 05.06.2020, про що свідчить Наказ про відрядження № 787 від 03.06.2020. На час відрядження блокування доступу до ІПНП знов ж таки не відбувалось та комісією не здійснено ніяких дій щодо встановлення особи, яка б могла здійснювати вхід до ІПНП. Вказані дані були проігноровані. Також був проігнорований і той факт, що під час перебування у відпустці позивачу також не було заблоковано доступ до ІПНП ; 
3. під час допиту в якості свідка старшого інженера відділу адміністрування інформаційних систем та телекомунікацій УІАП ГУНП в За області ОСОБА_2 , який підтвердив факт наявності службової пошти лише на колишньому комп`ютері ОСОБА_1 та той факт, що велика кількість осіб мала доступ до нього.
Крім цього, під час допиту свідка, останній навіть не пригадав що був членом комісії у службовому розслідуванні відносно ОСОБА_3 .
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
В судовому засіданні позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просять апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вислухавши учасників справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
          Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Запорізькій області, зокрема у період з 30.05.2018 до 23.07.2020 займав посаду заступника начальника відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності (далі – УПД) ГУНП в Запорізькій області, з 23.07.2020 проходив службу на посаді начальника сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області, має спеціальне звання поліції - капітан поліції.
За змістом наказу ГУНП в Запорізькій області від 10.09.2020 №1362 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», 10.09.2020 до ГУНП в Запорізькій області з Запорізького управління ДВБ НПУ надійшла інформація про те, що СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві за заявами громадян: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у рамках кримінального провадження ЄРДР №1202010000000045, розпочатого 28.01.2020, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст. 190, ч.2 ст.361, 365 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних злочинів можливо причетний начальник сектору взаємодії з громадянами УПД ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_1 , що може свідчити про можливе порушення службової дисципліни останнім. (т.1, а.с.32-33)
На підставі викладеного наказом від 10.09.2020 №1362 призначено службове розслідування за вказаним фактом та утворено для проведення службового розслідування дисциплінарну комісію. 
Висновком службового розслідування від 09.10.2020, проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни та законодавства України начальником сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , а також можливої причетності до вчинення кримінального правопорушення (злочину), відомості про яке внесені до ЄРДР за №12020100000000045, розпочатого 28.01.2020, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 190, частиною 2 статті 361 Кримінального кодексу України (далі - Висновок службового розслідування від 09.10.2020 ) встановлено порушення начальником сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 :
- ч.1, п.п.1, 2, 4, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту;
- ч.1 ст.8, п.1, 2 ч.1 ст.18, п.п.1, 3 ч.1 ст.23, ч.1 ст.25 Закону №580-VIII;
- пп.1, 2, 11 п.1, пп.4 п.2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, 
що виразилось у здійсненні інформаційно-аналітичної діяльності, що не входить до повноважень ОСОБА_1 відповідно до посадової інструкції, шляхом здійснення безпідставних запитів, які не стосуються його службової діяльності, про вчинення крадіжок на території інших областей України, а також доступі до інформаційних баз даних ІПНП під час офіційного перебування у відпустці та використанні їх у своїх інтересах. (т.1, а.с. 19-33)
Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 28.10.2020 №1590 за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог ч.1, п.п. 1, 2, 4, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, ч.1 ст.8, п.п. 1, 2 ч.1 ст.18, п.п.1, 3 ч.1 ст.23, ч.1 ст.25 Закону №580-VIII, пп.1, 2, 11 п.1, пп.4 п.2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у здійсненні інформаційно-аналітичної діяльності, що не входить до повноважень ОСОБА_1 , відповідно до посадової інструкції, шляхом здійснення безпідставних запитів, які не стосуються його службової діяльності, про вчинення крадіжок на території інших областей України, а також доступі до інформаційних баз даних ІПНП під час офіційного перебування у відпустці та використанні їх у своїх інтересах, до начальника сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади. (т.1, а.с.17-18)
Наказом ГУНП в Запорізькій області від 09.11.2020 №457 о/с відповідно до абз.5 п.3 ч.1 ст.65 Закону України «Про національну поліцію» призначено капітана поліції ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Вознесенівського відділу відділення поліції Дніпровського відділу поліції, з посадовим окладом 2500,00 гривень, увільнивши його з посади начальника сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області, як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту. (т.1, а.с.15)
Позивач, вважаючи, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади застосовано безпідставно, звернувся до суду з позовом. В задоволенні позову відмовлено.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року, норми Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України»  від 15.03.2018 року № 2337-VIII, Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII, Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI, норми Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016  № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», який зареєстровано в МЮУ 06.12.2016 р. за № 1576/29706, норми Наказу Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018, яким затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII.
Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 
1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 
2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 
3) протидії злочинності; 
4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Основні обов`язки поліцейського наведені у ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII.
Поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.1,2 ч.1 ст.18 ЗУ №580-VIII).
Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», який зареєстровано в МЮУ 06.12.2016 р. за № 1576/29706, - затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.
Згідно з пп.1, 2, 11 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
- неухильно дотримуватися положень  Конституції  та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Слід зазначити, що в силу пп.4 п.2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом;
Основні повноваження поліції визначені статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: 
- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 
- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень;
- припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (ч.1, 2 ст.19 ЗУ №580-VIII),
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом.
Положеннями ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до положень ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Частиною 1 ст.11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч.1-3 ст.13 Дисциплінарного статуту).
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 
1) зауваження; 
2) догана; 
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність; 
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 
6) звільнення з посади; 
7) звільнення із служби в поліції.
Згідно з положеннями ст.14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків, проводиться службове розслідування.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (Порядок №893).
Пунктом 1, 2 розділу ІІ Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п.2 розділу VІ Порядку №893).
Відповідно до п.1 розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно з п.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Аналіз положень Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України  дає підстави для висновку, що для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни є необхідним, передусім, встановлення того, які вимоги законодавства або посадові обов`язки порушено відповідною особою, що має бути зазначено в описовій частині висновку службового розслідування, а також наявність вини особи, стосовно якої призначено службове розслідування.
Згідно з описовою частиною Висновку службового розслідування від 09.10.2020, службовим розслідуванням, крім іншого, встановлено наступне:
«10.09.2020 до ГУНП в Запорізькій області з Запорізького управління ДВБ НПУ надійшла інформація про те, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м.Києві за заявами громадян: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у рамках кримінального провадження, внесеного за ЄРДР № 12020100000000045, розпочатого 28.01.2020, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст.361 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвал Подільського районного суду м.Києва від 27.08.2020 №758/9512/20 та від 21.08.2020 №758/9513/20 прокурором Київської місцевої прокуратури №7 проведено обшуки за місцем мешкання ОСОБА_1 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 та у службовому кабінеті №6, розташованому в адміністративній будівлі УПД ГУНП в Запорізькій області по вулиці Незалежної України, 90 в м. Запоріжжі.
Згідно з ухвалою Подільського районного суду м.Києва встановлено, що організована група осіб за попередньою змовою здійснила несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, а саме в роботу інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІПНП), що призвело до витоку інформації. В подальшому, використовуючи зазначену інформацію, вказана організована група осіб за попередньою змовою заволоділа чужим майном ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 шляхом обману останніх, а саме: 
- використовуючи відомості з ІПНП, здійснювали телефонні дзвінки громадянам, які звертались до підрозділів НПУ з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (злочину), та представляючись працівниками ломбардів або станцій технічного обслуговування автомобілів, володіючи особистими даними заявників та переліком викрадених речей, зазначених у фабулах ІПНП, обіцяли повернути викрадене майно за перерахування на зазначені ними номери банківських карток грошових коштів, з метою їх подальшого привласнення.
В ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що до організованої групи, яка вчиняла дії по заволодінню чужим майном шляхом обману, можливо причетний ОСОБА_1 , який, використовуючи ІПНП під своїми персональними даними, отримував інформацію, яку в подальшому передавав третім особам з метою вчинення шахрайських дій відносно потерпілих.
При цьому, під час проведення службового розслідування отримані документи та матеріали з метою встановлення або спростування факту учинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 , а саме: 
- 22.09.2020 до ГУНП в Запорізькій області з Київської міської прокуратури №7 за вх.5185 надійшов лист про організацію службового розслідування та надання додаткових матеріалів, отриманих під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені. Згідно із інформацією, вказаною у листі Київської місцевої прокуратури, встановлено, що користувач ІПНП з логіном «ZPADM1» із службового комп`ютера (ПЕОМ) з IP - « 101.8.42.115», що знаходиться в кабінеті №6 УПД ГУНП в Запорізькій області, розташованому за адресою: м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, 90, постійно здійснював пошукові запити інформації по майновим та іншим злочинам по різним регіонам держави у вказаній інформаційно-технічній системі (зразки файлів, вилучених у фігурантів, додаються до листа). Через незначний проміжок часу саме цим громадянам, які звертались до підрозділів поліції, пошукові запити по яким здійснювались користувачем з логіном «ZPADM1», здійснювались телефонні дзвінки фігурантами кримінального провадження №12020100000000045, при цьому заявникам повідомлялась інформація щодо їх звернень в поліцію та інших обставин кримінальних правопорушень, наявних в ІПНП. З використанням зазначеної інформації фігуранти провадження вчиняли дії, направлені на заволодіння грошовими коштами зазначених громадян.
Згідно із інформацією (на диску), наданою Департаментом інформаційно-аналітичної підтримки НПУ (далі - ДІАП НПУ), щодо відомостей про історію, здійснених ОСОБА_1 запитів до системи ІПНП у період з 01.10.2019 до 01.08.2020, встановлено, що ОСОБА_1 04.10.2019 (п`ятниця), 15.10.2019 (вівторок), 18.10.2019 (п`ятниця), 04.11.2019 (понеділок), 20.11.2019 (середа), 25.11.2019 (понеділок), 27.11.2019 (середа), 29.11.2019 (п`ятниця), 16.05.2020 (субота), 21.05.2020 (четвер), а також з 01.06.2020 (понеділок) по 19.06.2020 (п`ятниця) та 22.06.2020 (понеділок) здійснював запити за базою «АРМ Оператор 102» ІПНП, з метою отримання зведень про вчинені кримінальні правопорушення (злочини), за категоріями: крадіжка (код - 015), крадіжка з автомобілів (код - 016), крадіжка з квартир та житлових будинків (код - 017), крадіжка зброї, боєприпасів та вибухових речовин (код - 013), які вчинялись на території Львівської (код - 1346), Дніпропетровської (код - 1312), Миколаївської (код - 1348), Одеської (код - 1351), Харківської (код - 1363), Вінницької (код - 1305), Полтавської (код - 1353), Тернопільської (код - 1361), Житомирської (код - 1318), Донецької (код - 1314), Чернігівської (код - 1377), Київської (код - 1332) областей та міста Києва (код - 1330).
Проаналізовано відеозаписи за 16.05.2020 та 21.05.2020 та встановлено, що час перебування ОСОБА_1 у своєму службовому кабінеті, розташованому в приміщенні УПД ГУНП в Запорізькій області, збігається з часом отримання зведень за базою ІПНП про вчинені кримінальні правопорушення (злочини), за категоріями: крадіжка (код - 015), крадіжка з автомобілів (код - 016), крадіжка з квартир та житлових будинків (код - 017), які вчинялись на території Львівської (код - 1346), Дніпропетровської (код - 1312), Миколаївської (код - 1348), Одеської (код - 1351), Харківської (код - 1363) Київської (код - 1332) областей та міста Києва (код - 1330), та були сформовані користувачем з логіном «ZРАDМ1», який належить ОСОБА_1 , по областям України згідно з інформацією, наданою ДІАП НПУ.
Під час проведення службового розслідування опитано ОСОБА_1 , який пояснив, що в зв`язку зі службовою необхідністю він користувався інформацією із системи ІПНП для проведення аналізу в рамках профілактичних заходів, які відбувались на території Запорізькій області та України, а саме переглядав інформацію пов`язану з крадіжками та злочинами, які вчинялись, інформацію, пов`язану з домашнім насильством, та роботу з-під обліковим елементом, які були зареєстровані в інших областях України. Вхід в системи ІПНП здійснював за присвоєним йому логіном ZPADM. Будь-яку інформацію, яку він отримував з інформаційної бази ІПНП, він нікому не передавав та не використовував в особистих цілях.
З приводу його знаходження в УПД ГУНП 16.05.2020 (субота) в період часу з 08.39 до 08.57 пояснив, що він як начальник сектору приходить на роботу для виконання поставлених керівництвом УПД та ГУНП в Запорізькій області задач та розпоряджень. Також, по суботам на роботі перебувають інші начальники відділів та секторів УПД ГУНП в Запорізькій області, а також деякі поліцейські з особового складу УПД ГУНП в Запорізькій області. Точного часу свого перебування 16.05.2020 він сказати не може, тому що не пам`ятає із-за значного проміжку часу.
З приводу його перебування в приміщенні УПД ГУНП в Запорізькій області 21.05.2020 (четвер) в період часу з 21.14 до 22.18 пояснив, що він можливо перебував на своєму робочому місці у зв`язку з тим, що міг готувати інформацію, пов`язану із зібранням та аналізом аналітичних даних. Точно він сказати не може, тому що не пам`ятає із-за значного проміжку часу.
Таким чином дисциплінарною комісією з урахуванням зібраних матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 проявив нещирість при наданні пояснень виходячи з наступного: згідно з довідкою, наданою УПД ГУНП в Запорізькій області про кількість матеріалів (звернень, скарг, повідомлень тощо), які були надані ОСОБА_1 та його відділу на розгляд за період з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року, встановлено, що заяви, скарги та повідомлення, які перебували на розгляді у ОСОБА_1 та поліцейських його відділу, стосувались лише скарг на дії поліцейських відділів та відділень поліції, а також часу реагування на виклики з приводу вчинення домашнього насильства. Вказані факти вказують про те, що у нього ( ОСОБА_1 ) були відсутні на розгляді матеріали за фактами крадіжок, які потребували перевірки за базою ІПНП по областям України.
Крім того, будь-яких наказів, вказівок або розпоряджень з приводу перевірки громадян, а також формування звітів за базою ІПНП щодо вчинених крадіжок на території інших областей України ОСОБА_1 від керівництва не отримував.
Таким чином, аналізуючи зібрані у ході проведення службового розслідування матеріали в їх сукупності, встановлено, що факт порушення службової дисципліни та законодавства начальником сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_1 знайшов своє об`єктивне підтвердження.
Зібраними матеріалами службового розслідування встановити причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст.361 КК України, що виразилось у розголошенні будь-яким чином конфіденційної інформації та іншої інформації з обмеженим доступом, яка стала йому відома під час перегляду інформації та формування зведень по областям України за базою ІПНП під своїми персональними даними, яку в подальшому він ( ОСОБА_1 ) міг передати третім особам з метою вчинення шахрайських дій відносно потерпілих, об`єктивно не сталося можливим. Зазначене можливо встановити лише у ході проведення слідчих дій у рамках досудового розслідування кримінального провадження №12012010000000045 від 28.01.2020, розслідування якого, відповідно до?вимог ст.216 КПК України, перебуває поза межами компетенції працівників Національної поліції України.
Однак під час вивчення службової діяльності ОСОБА_1 за час перебування на посаді заступника начальника відділу дільничних офіцерів поліції УПД ГУНП в Запорізькій області, з метою встановлення обставин, що могли призвести до вчинення проступку, встановлено, що останній порушив вимог частини 1, пунктів 1, 2, 4, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, частини 1 статті 8, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, підпунктів 1, 3 частини 1 статті 23, частини 1 статті 25 Закону №580-VIII, підпункти 1, 2, 11 пункту 1, підпункт 4 пункту 2 розділу II, Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у здійсненні інформаційно-аналітичної діяльності, що не входить до його повноважень, відповідно до посадової інструкції, шляхом здійснення безпідставних запитів, які не стосуються його службової діяльності, про вчинення крадіжок на території інших областей України, а також доступі до інформаційних баз даних ІПНП під час офіційного перебування у відпустці та використанні їх у своїх інтересах».
На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз змісту Висновку службового розслідування від 09.10.2019 встановлює, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало виявлення факту вчинення позивачем дій щодо пошуку та збору у системі ІПНП інформації, яка не стосується його службової діяльності, а також здійснення позивачем доступу до інформаційних баз даних ІПНП під час офіційного перебування у відпустці та використання їх у своїх інтересах.
Оцінюючи склад дисциплінарного проступку, що ставиться у вину позивачу, колегія суддів апеляційної інстанції враховує наступне.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII (ЗУ №2657-XII). 
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-XII, інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Статтею 20 Закону України «Про інформацію» №2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на:
- відкриту інформацію та 
- інформацію з обмеженим доступом. 
Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Згідно ч.1-3 ст.21 Закону України «Про інформацію» №2657-XII інформацією з обмеженим доступом є:
- конфіденційна, 
- таємна та
- службова інформація. 
Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.
Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію»  №2657-XII).  
Крім того, згідно зі ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (ЗУ №2939-VI) інформацією з обмеженим доступом є: 
1) конфіденційна інформація; 
2) таємна інформація; 
3) службова інформація.
Статтею 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI визначено, що відповідно до вимог  частини 2 статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:
1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;
2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Отже, за загальним правилом інформація є відкритою. 
Винятки з цього правила встановлені, серед іншого, статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації №2939-VI та статтею 21 Закону України «Про інформацію»  №2657-XII, які відносять конфіденційну, таємну та службову інформацію до інформації з обмеженим доступом. 
Чинним законодавством встановлено заборону на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди. 
Виняток становить, якщо такі дії здійснюються виключно в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Основні завдання, призначення, суб`єктів та структуру інформаційно-телекомунікаційної системи «ІПНП», а також умови її функціонування, визначає Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 №676 (Положення №676).
Відповідно до пункту 2 розділу І Положення №676 інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. 
Система ІПНП є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС (ЄІС МВС).
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Положення №676 система ІПНП призначена для:
-          формування інформаційних ресурсів ЄІС МВС;
-          обробки інформації, яка утворена в процесі діяльності поліції;
-          надання безпосереднього оперативного доступу до інформаційних ресурсів ЄІС МВС;
-          генерації інтерфейсів та оброблення тимчасових наборів даних для здійснення інформаційної взаємодії органів (підрозділів) поліції з іншими органами державної влади, органами правопорядку іноземних держав, міжнародними організаціями;
-          здійснення пошукових та аналітичних функцій для використання інформації з інформаційних ресурсів (баз даних) поліції, МВС та інших органів державної влади в межах службової діяльності відповідно до рівня доступу і повноважень за запитом або регламентом;
-          використання програмних компонентів геоінформаційних підсистем для візуалізації інформації у вигляді електронних карт, автоматичної зміни зображеного образу об`єкта в залежності від зміни його характеристик, зміни масштабу та деталізації картографічної інформації в інформаційних ресурсах;
-          забезпечення автоматизації процесів управління силами та засобами поліції;
-          забезпечення електронного документообігу в органах (підрозділах) поліції, обміну електронними документами з МВС;
-          комплексного захисту інформації та розмежування доступу до інформації, що зберігається в базах даних системи ІПНП.
Положеннями пунктів 1, 2 розділу ІІІ Положення №676 визначено, що інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується для формування:
- тимчасових наборів даних, що створюються в процесі діяльності поліції та використовуються для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до ЄІС МВС та визначені статтею 26 Закону України «Про Національну поліцію»;
- баз даних у сфері управлінських відносин, необхідних для виконання покладених на поліцію повноважень;
- баз даних, необхідних для забезпечення щоденної діяльності поліції, у сфері трудових відносин, фінансового забезпечення, документообігу.
В інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.
Як зазначено у пункті 3 розділу ІІІ Положення №676 бази даних поліції, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції, містять відомості, зокрема, стосовно:
повідомлень про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, що надійшли технічними каналами зв`язку;
щодобових переліків та складу нарядів поліції та слідчо-оперативних груп, що заступають на чергування;
завдань та орієнтувань, що доводились до нарядів поліції для реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події;
звітування нарядів поліції за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, виявлення додаткових обставин на місці пригоди;
пересувань нарядів поліції, які отримані із планшетних комп`ютерів (мобільних терміналів) та засобами GPS.
Пунктом 4 розділу ІІІ Положення №676 порядок формування та використання інформаційних ресурсів системи ІПНП регулюється окремими нормативно-правовими актами із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних» та інших актів законодавства у сфері захисту персональних даних.
Відповідно до пп. 3-6 розділу ІV Положення №676 користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі.
Ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного цифрового підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даних.
Кожна дія користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів системи ІПНП фіксується у спеціальному електронному архіві.
Користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.
Відповідно до ч. 4 ст.25 Закону України «Про Національну поліцію»№580-VIII діяльність поліції, пов`язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцією України, Законом України «Про захист персональних даних», іншими законами України.
Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про захист персональних даних», від 01.06.2010 №2297-VI (Закон №2297-VI) персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Частиною 6 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VI не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону (ч.1 ст.10 ЗУ №2297-VI).
В свою чергу, в розумінні ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VI обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.
Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом (ч.3 ст.10 Закону №2297-VI).
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що інформаційно-телекомунікаційна система ІПНП містить інформацію з обмеженим доступом (службову та конференційну), що утворена в процесі діяльності поліції. 
Користувач системи ІПНП зобов`язані використовувати інформаційні ресурси системи ІПНП із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних» та інших актів законодавства у сфері захисту персональних даних. 
Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. 
В іншому випадку обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, забороняється.
Матеріалами справи підтверджується, що в ході службового розслідування встановлено, що у період з 01.10.2019 до 01.08.2020 користувач системи ІПНП з логіном «ZPADM1» із службового комп`ютера (ПЕОМ) з IP - « 101.8.42.115», що знаходиться в кабінеті №6 УПД ГУНП в Запорізькій області,  04.10.2019, 15.10.2019, 18.10.2019, 04.11.2019, 20.11.2019, 25.11.2019, 27.11.2019, 29.11.2019, 16.05.2020, 21.05.2020, а також з 01.06.2020 по 19.06.2020 та 22.06.2020 здійснював запити за базою «АРМ Оператор 102» ІПНП, з метою отримання зведень про вчинені кримінальні правопорушення (злочини), за категоріями: крадіжка, крадіжка з автомобілів, крадіжка з квартир та житлових будинків, крадіжка зброї, боєприпасів та вибухових речовин, які вчинялись на території Львівської, Дніпропетровської, Миколаївської, Одеської, Харківської, Вінницької, Полтавської, Тернопільської, Житомирської, Донецької, Чернігівської, Київської областей та міста Києва.
Згідно із заявкою про надання доступу до ІІПС від 19.06.2018 №1684/08/01-18 позивачу з 19.06.2018 надано доступ до ІПНП з можливістю перегляду інформації до 21 бази даних, однією з яких є «АРМ Оператор 102», та присвоєно логін «ZPADM1».
Опитані в ході службового розслідування заступник начальника управління – начальник відділу дільничних офіцерів поліції ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_10 , заступник начальника ВОЗДМТТО ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , начальник відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 підтвердили факт перебування ОСОБА_1 на роботі 16.05.2020 та 21.05.2020. Також, останні додали, що окрім них та ОСОБА_1 в приміщенні УПД ГУНП в Запорізькій області нікого не було.
Згідно з посадовими (функціональними) обов`язками заступника начальника відділу дільничних офіцерів поліції УПД ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 , затвердженими 14.05.2020 заступником начальника ГУНП в Запорізькій області полковником поліції ОСОБА_13 , з якими позивач ознайомився під підпис, ОСОБА_1 :
надає методичну та практичну допомогу територіальним підрозділам ГУНП в Запорізькій області в організації вимог Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС України від 28.07.2018 №650 «Про організацію Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції», приймає участь у спільних нарадах з органами місцевого самоврядування, приймає участь у здійсненні на території області заходів по виявленню та припиненню торгівлі у невстановлених місцях, виявленню місць по реалізації продукції без марок акцизного збору;
організаційно забезпечує контроль за виконанням наказу МВС України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції;
за дорученням керівництва або особисто розглядає звернення та запити громадян, місцевих рад, державних адміністрацій, підприємств, установ та організацій з питань, що належать до компетенції відділу, вносить керівництву пропозиції щодо вжиття відповідних заходів за результатами їх розгляду;
здійснює виїзди до відділів (відділень) ГУНП та бере участь у проведенні комплексних та контрольних перевірок, вивчає стан службової діяльності, дисципліни та законності, фактичного забезпечення виконання Законів України «Про національну поліцію», «Про запобігання та протидії домашньому насильству», «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», дотримання законності під час здійснення адміністративного провадження, а також надає методичну та практичну допомогу.
Відповідно до довідки канцелярії УПД ГУНП в Запорізькій області «Про кількість матеріалів (звернень, скарг, повідомлень тощо), які були надані ОСОБА_1 на розгляд у межах його компетенції» за період з жовтня 2019 року по липень 2020 року позивачем розглядались заяви, скарги та пропозиції, які стосувались поліцейських відділів та відділень поліції Запорізької області.
Опитаний в ході службового розслідування заступник начальника управління – начальник відділу організації діяльності груп реагування УПД ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 , який, зокрема у травні 2020 року виконував обов`язки начальника УПД ГУНП в Запорізькій області, пояснив, що до повноважень ОСОБА_1 входили наступні функції: контроль за роботою особового складу відділу дільничних офіцерів поліції УПД ГУНП в Запорізькій області та взаємодія з громадськими організаціями по протидії домашньому насильству. З приводу перевірки громадян, а також формування звітів за базою ІПНП щодо вчинених крадіжок на території інших областей України зазначив, що даної вказівки він ОСОБА_1 не надавав. Згідно з покладеними на ОСОБА_1 повноваженнями останній не має права та службової необхідності в перегляді інформації за базою ІПНП на територіях інших областей України.
Отже, наявні матеріали службового розслідування свідчать про те, що ОСОБА_1 , зокрема, 16.05.2020 та 21.05.2020 зі службового комп`ютера здійснював запити, які не пов`язані з його службовою діяльності у базі даних «АРМ Оператор 102» ІПНП, з метою отримання зведень про вчинені кримінальні правопорушення (злочини) на території інших областей України, що має наслідком використання персональних даних поза межами службових обов`язків.
Нам думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції правильно звернув увагу, що у письмових заявах, які подані до справи, позивач стверджував, що йому надано доступ до бази даних ІПНП, зокрема до «Арм оператор 102», що свідчить про відсутність порушень з боку позивача законодавства у сфері персональних даних. При цьому, під час судового розгляду позивач наполягав на протилежному, стверджуючи, що відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Запорізькій області позивач доступу до бази даних ІПНП «Арм оператор 102» не мав.
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що вищезазначене не спростовує встановлений службовим розслідуванням факт, що доступ до бази даних ІПНП «Арм оператор 102» під логіном позивача відбувся, та було здійснено збір даних, які знаходяться поза межами службових повноважень та поточної службової діяльності позивача.
Крім того, сама по собі наявність у особи легального доступу до певних баз даних, які містять інформацію з обмеженим доступом, не надає такій особі права використовувати таку інформацію у будь-яких цілях без обмежень. У даному випадку використання персональних даних повинно здійснюватися лише відповідно до службових обов`язків.
Також,  факти отримання інформації у системі ІПНП під логіном та паролем ОСОБА_1 іншими особами не можуть бути встановлені та доведені під час даного судового розгляду, оскільки охоплюються обставинами, які підлягають встановленню та доведенню в рамках відповідного кримінального провадження. 
Посилання позивача на те, що досліджені в ході службового розслідування відеофайли не є належними доказами перебування позивача 16.05.2020 та 21.05.2020 на робочому місці судом першої інстанції були відхилені, оскільки у своїх поясненнях, наданих дисциплінарній комісії, а також під час судового розгляду позивач не заперечував факт перебування на робочому місці. Крім того, факт перебування позивача на роботі 16.05.2020 та 21.05.2020 підтвердили опитані в ході службового розслідування заступник начальника управління – начальник відділу дільничних офіцерів поліції ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_10 , заступник начальника ВОЗДМТТО ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , начальник відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 .
Отже, не можна вказати на не всебічність проведення службового розслідування.
Також є неприйнятними доводи позивача про те, що у службовому кабінеті позивача на робочому комп`ютері у системі ІПНП було збережено логін та пароль входу, у зв`язку з чим підлеглі позивача також мають доступ до системи ІПНП, та зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи з 19.06.2018 позивач взяв на себе зобов`язання щодо нерозголошення персональних даних відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про захист персональних даних» №2297-VI. 
Нерозголошення персональних даних у даному випадку включає в себе також і обов`язок користувача системи ІПНП не передавати свій логін та пароль іншим особам та не допускати можливостей доступу до системи ІПНП іншими особами. 
Щодо доводів позивача про те, що при перенесенні ІР-адреси робочого комп`ютеру, вказана адреса буде відображатись з будь-якого іншого комп`ютеру, слід зазначити наступне.
Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції в якості свідка інженер відділу АІСТ УІАП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 пояснив, що перенесення ІР-адреси робочого комп`ютеру позивача на інший комп`ютер можливе у разі вимкнення робочого комп`ютеру позивача або відключення його від мережі. Також свідок зазначив, що необхідними умовами для входу в систему ІПНП є підключення комп`ютера до конкретної локальної мережі, та наявність логіну та паролю. При цьому, введені в систему паролі є зашифрованими.
Таким чином, вхід в систему ІПНП з іншого комп`ютеру з ІР-адресою комп`ютера позивача у даному випадку є неможливим, оскільки пароль від входу до системи ІПНП відомий тільки позивачу.
Щодо доводів позивача про те, що у разі перебування будь-якого співробітника поліції у відпустці доступ до системи ІПНП має блокуватись, колегія суддів апеляційної інстанції  зазначає, що в контексті вищенаведених норм законодавства позивач, як користувач системи ІПНП зобов`язаний дотримуватись законодавства у сфері захисту персональних даних в силу вимог закону та незалежно від того, чи було заблоковано доступ до баз даних ІПНП у встановленому порядку. Те, що доступ позивача до баз даних ІПНП не був заблокований у встановленому порядку, не наділяє його правом безперешкодно користуватись системою у дні відпустки, та не впливає на встановлення факту реєстрації входу до ІПНП під логіном та паролем позивача та проведення за його обліковим записом збору даних системи, які не стосуються службової діяльності позивача. 
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що під час судового розгляду справи позивач звертав увагу суду на те, що допитаний у судовому засіданні в якості свідка інженер відділу АІСТ УІАП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 не пам`ятає обставин проведення службової перевірки, у зв`язку з чим ставлять таку перевірку під сумнів.
З даного приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до встановлених судом першої інстанції обставин справи інженер відділу АІСТ УІАП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 входив до складу дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування на підставі наказу ГУНП в Запорізькій області від 10.09.2020 №1362 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії». Підпис ОСОБА_15 міститься у висновку службового розслідування від 09.10.2020. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка інженер відділу АІСТ УІАП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , повідомив про те, що саме ним було виявлено, що на робочому ПЕОМ позивача було збережено логін та пароль від входу до ІПНП, користувачем якого визначений позивач, а також надав пояснення щодо порядку надання доступу до баз даних ІПНП, порядку блокування доступу до системи під час перебування у відпустці, можливості використання ІР-адреси ПЕОМ позивача на іншому комп`ютері. Надані свідком показання узгоджуються зі змістом висновку службового розслідування. При цьому зазначення свідком про те, що він не пам`ятає певних подій чи обставин службового розслідування, не може бути підставою того, щоб ставити факт проведення службового розслідування під сумнів, оскільки зі спливом часу людина може не пам`ятати досконало про обставини, очевидцем яких вона була. Це є природною властивістю людської пам`яті, та не може сприйматись як те, що обставини, яких людина не пам`ятає, не відбулись.
Таким чином, письмовими доказами, дослідженими судом першої інстанції, та показаннями свідка, допитаного у судовому засіданні в суді першої інстанції, підтверджуються висновки службового розслідування щодо здійснення позивачем інформаційно-аналітичної діяльності, яка не входить до його повноважень відповідно до посадової інструкції, а саме здійснення запитів, які не стосуються його службової діяльності, про вчинення крадіжок на території інших областей України, а також доступ до інформаційних баз даних ІПНП під час офіційного перебування у відпустці та використанні їх у своїх інтересах.
Щодо доводів позивача про те, що до нього застосовано не співмірний вид дисциплінарного стягнення, оскільки відповідачем не враховано його позитивну характеристику та відсутність дисциплінарних стягнень за період служби в поліції, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.
Верховний Суд у постанові від 24.04.2020 у справі №0740/957/18 зазначив, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Право вибору виду дисциплінарного стягнення відповідно до приписів статей 13, 14 Дисциплінарного статуту належить відповідній особі з урахуванням тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
У рішенні «Pellegrin v. France», Арр. 28541/95, 08 December 1999 Європейський суд з прав людини надав автономне тлумачення терміна «Державна служба»». З цією метою Суд запровадив функціональний критерій, що визначається характером обов`язків і функцій службовця. Ті, що обіймають посади, які передбачають виконання функцій, пов`язаних із забезпеченням загальних інтересів, або участь у здійсненні повноважень, наданих за публічним правом, наділені часткою суверенної влади держави. Отже, держава має законний інтерес вимагати від таких посадових осіб особливих відносин довіри і лояльності… (пункти 60, 65 згаданого вище рішення).
Вирішуючи питання щодо співмірності застосованого до позивача дисциплінарного стягнення, суд виходить із того, що позивач, займаючи керівні посади в УПД ГУНП в Запорізькій області, та маючи звання капітана поліції, був наділений частиною державного суверенітету та зобов`язаний був зважено підходити до всього, що стосувалося виконання його професійних завдань та правових наслідків недотримання службової дисципліни.
Отже, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати дії, які носять корисливий або протиправний характер, та підривають авторитет поліції.
Використання, збір персональних даних з системи ІПНП у власних інтересах, які не пов`язані зі службовими обов`язками, свідчить про порушення позивачем багатьох вимог нормативно-правових актів, в тому числі й базових засад службової дисципліни та етичних норм поведінки поліцейського.
Встановлення факту вчинення позивачем вказаного дисциплінарного проступку є несумісним з можливістю подальшого проходження служби на керівній посаді начальника сектору взаємодії з громадами УПД ГУНП в Запорізькій області, що зумовлює неможливість застосування до позивача   інших видів дисциплінарних стягнень, окрім звільнення з посади, як правильно вказав і суд першої інстанції.
Щодо решти доводів сторін, суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
         На думку колегії суддів апеляційної
Інстанції відповідачем доведено правомірність своїх дій/рішень, при цьому позивачем не доведено обґрунтування своїх вимог.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства, що регулюють дані правовідносини.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 29.09.2021 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 29.09.2021.
Повний текст постанови виготовлений 06.10.2021.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова