Справа № 459/993/21                        
Провадження № 23-з/811/16/21                Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., вирішуючи питання про прийняття до розгляду заяви адвоката Луки Тараса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 у зв`язку з нововиявленими обставинами,-
встановив:

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 08 липня 2021 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постановою Львівського апеляційного суду від 24.09.2021 року у справі №459/993/21, поновлено захиснику Василишину П.С. строк на апеляційне оскарження постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 08 липня 2021 року, апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Василишина П.С., залишено без задоволення, постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 08 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін.
26 жовтня 2021 року адвокат Лука Тараса Миколайович звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Вивчивши доводи адвоката Луки Т.М., викладені в заяві, апеляційний суд приходить до переконання, що у прийнятті такої заяви слід відмовити з огляду на наступне. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.
Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення, у тому числі за нововиявленими обставинами, чинним законодавством не передбачено.
Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ апеляційний суд не наділений.
Статтею 459 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, натомість чинна норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.
Окрім цього, з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 року, «Зайцев проти Латвії» заява № 65022/01, пп.55 та 56, ECHR 2007-ІХ). Питанням визначення критеріїв, згідно з якими правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄСПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року), в якій зазначено, що при вирішенні питання про визнання правопорушення незначним важливим критерієм є те, чи карається воно позбавленням волі чи ні ( п.21 Пояснювальної доповіді до Протоколу № 7 до Конвенції).
Оскільки, санкція ч.3 ст. 184 КУпАП не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст.2 Протоколу № 7 ЄСПЛ.
З огляду на наведене, на переконання апеляційного суду, застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.
З урахуванням викладеного, на переконання апеляційного суду, постанова Львівського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами судом апеляційної інстанції, а тому заява адвоката Луки Т.М. в інтересах ОСОБА_1 підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:
відмовити у прийнятті заяви адвоката Луки Тараса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі №459/993/21 за нововиявленими обставинами.
Заяву адвоката Луки Тараса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі №459/993/21 за нововиявленими обставинами невідкладно повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О.В. Маліновська-Микич