ПОСТАНОВА 
Іменем України
02 грудня 2021 року                                          м. Кропивницький
справа № 404/2842/19
провадження № 22-ц/4809/1472/21 
Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.
        секретар Гончар В.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою  товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на рішення  Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2021, суддя Варакіна Н.Б.,  по  справі  за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міської ради м. Кропивницького, Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», ТОВ «Вердикт Фінанс», приватний нотаріус Балик Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Бабіч Лідія Юріївна про скасування заборони на нерухоме майно та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися у суд із позовом до Міської ради м. Кропивницького, Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», ТОВ «Вердикт Фінанс», приватний нотаріус Балик Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Бабіч Лідія Юріївна про скасування заборони на нерухоме майно та їх обтяжень.
На обґрунтування позовних вимог зазначили, що  на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1987 року був придбаний будинок АДРЕСА_1 , який перебуває у спільній сумісній власності позивачів. 
07.06.2005 року ВДВС у Кіровському районі було розпочато зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу на користь юридичних осіб, у зв`язку з чим на належне майно було накладено арешт. 
Після погашення ОСОБА_2 кредитів, за її позовом до ОСОБА_1 та ВДВС у Кіровському районі м. Кіровограда, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2005 року та ухвалою від 28.08.2006 року про уточнення рішення, виключено із акту опису й арешту майна державного виконавця ВДВС Кіровського районного управління юстиції від 20.04.2004 року № 113799, серії АА, Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 , належну їй на праві власності.
18.12.2006 року, всупереч рішенню суду, були проведені прилюдні торги по реалізації домоволодіння по АДРЕСА_1 . 
Позовні вимоги позивачів про визнання недійсним прилюдних торгів від 18.12.2006 року, акту від 21.12.2006 року продажу з прилюдних торгів, свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна, протоколу проведення прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 задоволено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2013 року. 
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадською О.В. від 16.02.2009 року було накладено арешт на вищевказаний будинок. 
При розгляді цивільної справи в Кіровському суді за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ФВ ДВС м. Кіровограда ГТУЮ у Кіровоградській області, Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної діями органу державної влади ОСОБА_1 звернувся до Державного реєстру речових прав із запитом про право власності на будинок АДРЕСА_1 .
Позивачі зазначили, що внесення відомостей до Державного реєстру прав на підставі правочинів та судових рішень, які були використанні у подальшому для укладення незаконних правочинів порушили права позивачів та інтереси на володіння, користування та розпорядження своїм майном. 
Просили визнати незаконним та скасувати єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8815489, 18.06.2009 року 16:37:04, реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9850871, зареєстровано: 21.05.2010 10:58:31 за № 9850871 реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Акт опису й арешту майна, АА № 286822, 26.04.2010, Кіровський ВДВС Тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9850871. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 .
Рішенням  Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2021 позов задоволено.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначено зокрема, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.09.2015, що стало підставою внесення запису № 11179417 про право власності на об`єкт нерухомого майна за ТОВ «Вердикт Фінанс» було прийнято державним реєстратором Пилипенко В.В. правомірно, у відповідності до закону на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Крім того, звернення стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно по АДРЕСА_1 вартістю 163 925 грн. шляхом набуття зазначеного майна у власність ТОВ «Вердикт Фінанс» за рішенням суду відбулося в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 030/05.08/71-479К від 08.05.2008. Крім того, жоден з позивачів не є стороною Кредитного договору, договору іпотеки, які ніяким чином не порушують права позивачів. Відсутні підстави вважати набувачів майна недобросовісним, тому захист прав позивачів в обраний ними спосіб, що передбачає примусове позбавлення відповідача права власності на його майно як на предмет іпотеки суперечить ч.2 ст. 388 ЦК України.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.08.2021 по справі відкрито апеляційне провадження 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.08.2021 призначено справу до розгляду.
Позивачі подали відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечують проти задоволення апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1987 року був придбаний будинок АДРЕСА_1 , який перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
07.06.2005 року ВДВС у Кіровському районі було розпочато зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу на користь юридичних осіб, у зв`язку з чим на належне майно було накладено арешт.
Після погашення ОСОБА_2 кредитів, за її позовом до ОСОБА_1 та ВДВС у Кіровському районі м. Кіровограда, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2005 року та ухвалою від 28.08.2006 року про уточнення рішення, виключено із акту опису й арешту майна державного виконавця ВДВС Кіровського районного управління юстиції від 20.04.2004 року № 113799, серії АА, Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 , належну їй на праві власності.
18.12.2006 року були проведені прилюдні торги по реалізації всього домоволодіння по АДРЕСА_1 та незаконно була продана належна ОСОБА_2 Ѕ частина цього будинку, яку придбав ОСОБА_3 .
Позовні вимоги позивачів про визнання недійсним прилюдних торгів від 18.12.2006 року, акту від 21.12.2006 року продажу з прилюдних торгів, свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна, протоколу проведення прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 задоволено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2013 року (а.с. 20-26).
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадською О.В. від 16.02.2009 року було накладено заборону Кіровському відділу державної виконавчої служби КМУЮ проводити дії примусового виселенню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з будинку по АДРЕСА_1 , до прийняття рішення по справі (а.с. 19).
При розгляді цивільної справи в Кіровському суді за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ФВ ДВС м. Кіровограда ГТУЮ у Кіровоградській області, Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної діями органу державної влади ОСОБА_1 звернувся до Державного реєстру речових прав із запитом про право власності на будинок АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на будинок по АДРЕСА_1 накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 8815489, 18.06.2009 року 16:37:04, реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9850871, зареєстровано: 21.05.2010 10:58:31 за № 9850871 реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Акт опису й арешту майна, АА № 286822, 26.04.2010, Кіровський ВДВС Тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9850871. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 17 на звороті-18).
Суд першої інстанції дійшов висновку, що існуюча заборона на відчуження порушує права та інтереси позивача, як власника майна, оскільки наявна заборона відчуження на належне йому майно на даний час не має жодних правових юридичних підстав, тому вимоги позивача є обґрунтованими.
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції  за правилами, встановленими  для розгляду  справи  в порядку спрощеного  позовного провадження  з викликом  учасників справи. 
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1987 року був придбаний будинок АДРЕСА_1 , який перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
07.06.2005 року ВДВС у Кіровському районі було розпочато зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу на користь юридичних осіб, у зв`язку з чим на належне майно було накладено арешт.
Після погашення ОСОБА_2 кредитів, за її позовом до ОСОБА_1 та ВДВС у Кіровському районі м. Кіровограда, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2005 року та ухвалою від 28.08.2006 року про уточнення рішення, виключено із акту опису й арешту майна державного виконавця ВДВС Кіровського районного управління юстиції від 20.04.2004 року № 113799, серії АА, Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 , належну їй на праві власності.
18.12.2006 року були проведені прилюдні торги по реалізації всього домоволодіння по АДРЕСА_1 та незаконно була продана належна ОСОБА_2 Ѕ частина цього будинку, яку придбав ОСОБА_3 .
Позовні вимоги позивачів про визнання недійсним прилюдних торгів від 18.12.2006 року, акту від 21.12.2006 року продажу з прилюдних торгів, свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна, протоколу проведення прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 задоволено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2013 року (а.с. 20-26).
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадською О.В. від 16.02.2009 року було накладено заборону Кіровському відділу державної виконавчої служби КМУЮ проводити дії примусового виселенню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з будинку по АДРЕСА_1 , до прийняття рішення по справі (а.с. 19).
При розгляді цивільної справи в Кіровському суді за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ФВ ДВС м. Кіровограда ГТУЮ у Кіровоградській області, Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної діями органу державної влади ОСОБА_1 звернувся до Державного реєстру речових прав із запитом про право власності на будинок АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на будинок по АДРЕСА_1 накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 8815489, 18.06.2009 року 16:37:04, реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9850871, зареєстровано: 21.05.2010 10:58:31 за № 9850871 реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Акт опису й арешту майна, АА № 286822, 26.04.2010, Кіровський ВДВС Тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9850871. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 17 на звороті -18).
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, до яких відноситься право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У відповідності до пункту 5.1 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованому в МЮУ 22.07.2012 року за №282/20595 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, серед іншого, за рішенням суду.
При накладенні заборони відчуження на нерухоме майно процедура реєстрації у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентується Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ від 09.06.1999 року №31/5, у відповідності до п.2.1 якого підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2014 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 030/05.08/71-479К від 08.05.2008 у сумі, що станом на 05.09.2013 складає 118 338,98 дол.США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2013 є еквівалентом 945 883,47 грн. перед ТОВ «Вердикт Фінанс», звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 , вартістю 163 925 грн., шляхом набуття зазначеного майна у власність ТОВ «Вердикт Фінанс». Визнано за ТОВ «Вердикт Фінанс» право власності на нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 .
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 19.08.2020 заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 лютого 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_3 про звернення стягнення та визнання права власності на предмет іпотеки залишено без задоволення.
В касаційному порядку постанова апеляційного суду не оскаржувалася.
Встановлені обставини свідчать, що ТОВ «Вердикт Фінанс» не набули право на спірне майно, яке є предметом судового розгляду, оскільки постановою Кропивницького апеляційного суду від 19.08.2020, рішення суду першої інстанції від 11.02.2014 за яким визнано за ТОВ «Вердикт Фінанс» право власності на нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 , скасовано.
Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи  викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами та суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, тому судові витрати понесені у зв`язку з апеляційним переглядом справи слід залишити за особою, яка звернулась із апеляційною скаргою.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,
                         
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», залишити без задоволення.
Рішення  Кіровського районного  суду м. Кіровограда від  22.06.2021, залишити без змін.
Повний текст постанови складено 13.12.2021.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: