ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 р. 	Справа № 537/434/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Чалого І.С. ,  Бершова Г.Є. 
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти ТОР батальйону  патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Вітка Ярослава Володимировича на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.04.2021, суддя Фадєєва С.О., повний текст складено 13.04.2021, по справі № 537/434/21
          за позовом      ОСОБА_1  
          до      Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ,      інспектора роти ТОР батальйону  патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Вітка Ярослава Володимировича                   
          про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1   (далі – позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії інспектора роти ТОР УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вітка Я.В. та скасувати постанову серії ЕАН № 3682454 від 19.01.2021 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області   від 12.04.2021 позов задоволено частково.
Постанову поліцейського роти ТОР УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вітка Я. В. від 19.01.2021 серії ЕАН № 3682454 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасовано, провадження в справі закрито.
В задоволенні інших вимог – відмовлено.
Інспектор роти ТОР УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вітко Я.В. (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив про неврахування судом першої інстанції, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015.
Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції не взяв до  уваги висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 24.04.2019 у справі № 524/4247/17.
Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 19.01.2021 інспектором роти ТОР УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вітко Я.В. винесено постанову серії ЕАН № 3682454 про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
В постанові зазначено, що ОСОБА_1  19.01.2021 о 10 год 19 хв в м. Кременчуці по вул. Павлівській, 14, керуючи транспортним засобом Dodge RAM-1500, номерний знак НОМЕР_1 ,  здійснив зупинку транспортного засобу ближче  10 м від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності належних доказів підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.
В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозапис адміністративного правопорушення.
Однак, дослідивши у судовому засіданні наданий відповідачем диск, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Таким чином, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.
Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено відеозапис.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду   від 24.01.2019 по справі № 428/2769/17.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 ПДР України, а відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Отже, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, є незаконною, з огляду на що підлягає скасуванню.
Щодо доводів апелянта про те, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, колегія суддів зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин положення ст. 283 КУпАП були чинними, а тому не дотримання їх при складанні оскаржуваної постанови свідчить про наявність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 524/4247/17 колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в межах розгляду справи № 524/4247/17 не вирішувалося питання щодо віднесення відеозапису до належних та допустимих доказів з підстав не зазначення його в постанові про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.     
Керуючись ст. ст. 286, 308, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти ТОР батальйону  патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Вітка Ярослава Володимировича - залишити без задоволення.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.04.2021 по справі № 537/434/21  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    Г.Є. Бершов