Постанова                                           
Іменем України
 
01 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 460/1121/17
провадження № 61-9793св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого – Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,            Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Військова частина НОМЕР_1 , 
треті особи: Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району, ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району, ОСОБА_2 , про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у складі колегії суддів: Ніткевича А.В., Бойко С. М., Копняк С. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсним рішення від 10 січня 2014 року, яке оформлено протоколом      № 1 засідання житлової комісії Військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) про зняття її з квартирного обліку та зобов`язати відповідача відновити її на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 ) в АДРЕСА_1 .
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 є військовослужбовцем. Під час їх спільного проживання, а саме 30 березня 2001 року, їх сім`ю взято на квартирний облік.             У травні 2016 року вона дізналась, що на підставі протоколу від 10 січня 2014 року                               № 1 засідання житлової комісії Військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) вона була знята з квартирного обліку згідно з пунктом 2.11 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі – Інструкція № 737). Вважає, що відповідач не мав права знімати її з квартирного обліку, оскільки це суперечить постанові Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень                                       в Українській РСР» (далі – Правила № 470). Вважає, що її черга мала бути перенесена відповідачем і виділена окрема квартирно-облікова справа. Також просила поновити строк звернення до суду з цим позовом, оскільки про рішення житлової комісії дізналась лише в травні 2016 року. У зв`язку з цим просила позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Яворівський районний суд Львівської області рішенням від 13 лютого 2020 року позов задовольнив. Визнав недійсним рішення від 10 січня 2014 року, оформлене протоколом № 1 засідання житлової комісії Військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку. Зобов`язав                     ВЧ НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 у селі Старичі. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що при розірванні шлюбу облікова справа колишнього подружжя ОСОБА_3 повинна бути розділена та в частині ОСОБА_1 переведена на облік за місцем її роботи, а якщо там не ведеться облік – до виконавчого комітету органу місцевого самоврядування. Разом                                 з цим житлова комісія внесла зміни до облікової справи та зарахувала на квартирний облік у ВЧ НОМЕР_1 з 30 березня 2001 року лише ОСОБА_2                                 з дочкою ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 не переведено на квартирний облік ні за місцем роботи, ні за місцем проживання, чим позбавлено її права перебувати на квартирному обліку з 30 березня 2001 року.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Львівський апеляційний суд постановою від 18 травня 2021 року рішення Яворівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Апеляційний суд мотивував постанову тим, що позовні вимоги                                                           є необґрунтованими та недоведеними, а оскаржуване рішення житлової комісії  оформлене протоколом є законним та прийняте відповідно до закону. Вимога позивачки про зобов`язання відповідача відновити її на квартирному обліку не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про скасування протоколу житлової комісії.Також апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1 не належить до категорій осіб, які не можуть бути виселені із службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,        в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 18 травня 2021 року                           і залишити в силі рішення Яворівського районного суду Львівської області                             від 13 лютого 2020 року.
 
Як підставу касаційного оскарження зазначила, що суд апеляційної інстанції                           застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду                від 04 березня 2020 року у справі № 636/1514/19, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18.
 
Касаційна скарга мотивована неврахуванням апеляційним судом того, що вселення і проживання позивачки у спірному приміщенні відбулось на законних підставах, що підтверджується ордером на вселення від 24 січня 2002 року № 2. Після розірвання шлюбу облікова справа колишнього подружжя повинна бути розділена та в частині ОСОБА_1 переведена на облік за місцем її роботи,        а якщо там не ведеться облік – до виконавчого комітету органу місцевого самоврядування. Однак житлова комісія внесла зміни до облікової справи та зарахувала на квартирний облік у ВЧ НОМЕР_1 з 30 березня 2001 року лише ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_4 . Водночас ОСОБА_1 безпідставно не переведено на квартирний облік ні за місцем роботи, ні за місцем проживання, чим позбавлено її права перебувати на квартирному обліку                                  з 30 березня 2001 року.
 
У липні 2021 року Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення,                         а оскаржувану постанову  – без змін, оскільки це судове рішення є законним                           і обґрунтованим, суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дав їм належну правову оцінку. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
30 червня 2021 року справа № 460/1121/17 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи 
 
Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 з 23 жовтня 1993 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 04 липня 2011 року.
 
ОСОБА_2 є військовослужбовцем та проходить військову службу                       у ВЧ НОМЕР_1 .
 
24 січня 2002 року ОСОБА_2 видано ордер № 2 на вселення з дружиною та донькою у службове житло – квартиру АДРЕСА_2 .
 
Із 30 березня 2001 року сім`я ОСОБА_2 у складі трьох осіб (він, дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_4 ) перебували на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 .
 
Згідно з довідкою з місця проживання і про склад сім`ї та прописку                                  від 15 листопада 2015 року № 930 ОСОБА_1 як колишня дружина, зареєстрована у службовій квартирі АДРЕСА_2 . Крім позивачки, у службовій квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 . 
 
Рішенням житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 10 січня 2014 року, оформленого протоколом № 1, на підставі рапорта та документів наданих старшим прапорщиком ОСОБА_2 , внесено зміни до облікової справи у зв`язку із зміною складу сім`ї та зараховано на квартирний облік у ВЧ НОМЕР_1 з 30 березня 2011 року зі складом сім`ї 2 особи для отримання житла (пункт 2.6 Інструкції                       № 737).
 
Звертаючись із позовними вимогами, ОСОБА_1 як колишня дружина військовослужбовця, яка перебувала на квартирному обліку, зазначала, що протокол засідання житлової комісії від 10 січня 2014 року № 1 про зняття її                 з квартирного обліку є неправомірним, а тому вона підлягає поновленню на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 .
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;               2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                                       у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права            в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР (далі – ЖК Української РСР), іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
 
Статтею 118 ЖК Української РСР передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
 
У пункті 8 Правил № 470 передбачалось, що облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням – також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.
 
Згідно із статтями 34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
 
Статтею 43 ЖК Української РСР визначено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються              в порядку черговості.
 
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців – осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади        в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі – військові частини) після звільнення (далі – військовослужбовці) та членів їх сімей, визначено Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі – Порядок № 1081).
 
Пунктом 22 Порядку № 1081 визначено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі – облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
 
Згідно з пунктом 25 Порядку № 1081 на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років –                                   у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом – в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.
 
Пунктом 26 Порядку № 1081 визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
 
Таким чином, механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців та членів їх сімей визначений законодавчими актами, при цьому право на житловий (квартирний) облік залежне від статусу особи як військовослужбовця та члена сім`ї відповідної особи.
 
Згідно з пунктом 2.10 Інструкції № 737 у разі розірвання шлюбу на обліку разом із військовослужбовцем залишаються тільки члени його сім`ї, які за рішенням суду залишилися з ним, а у випадку, коли ці члени сім`ї повнолітні, – за їх письмовою заявою. Інший з подружжя у разі, якщо він не є військовослужбовцем,                                          з квартирного обліку у ЗС України знімається.
 
Згідно з пунктом 2.11 Інструкції № 737 за наявності змін у складі сім`ї військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, вони подають рапорт (заяву), зразок якої наведено в додатку 12 до цієї Інструкції, через нетаємне діловодство військової частини представнику житлової комісії військової частини про внесення змін до облікової справи. Рішення житлової комісії військової частини щодо внесення змін до облікової справи (або обґрунтована відмова) повинно бути винесене у місячний строк з дня подання військовослужбовцем чи особою, звільненою в запас (відставку), рапорту.
 
Після внесення змін до облікової справи представник житлової комісії                                       у двотижневий строк направляє витяг з протоколу разом із зазначеними в цьому пункті копіями документів, завіреними у встановленому порядку у військовій частині, до КЕВ (КЕЧ) району для внесення відповідних змін до облікової справи військовослужбовця, яка зберігається у КЕВ (КЕЧ) району, до житлової комісії гарнізону.
 
На підставі отриманих документів у КЕВ (КЕЧ) району та в житловій комісії гарнізону вносяться зміни до узагальненого списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, та списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.
 
Згідно з пунктом 1.11 Інструкції № 737 усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або              в судовому порядку.
 
Як встановив апеляційний суд, після розірвання шлюбу старший прапорщик ОСОБА_2 звертався із рапортом про внесення змін до облікової справи                   у зв`язку зі зміною складу сім`ї (розлученням) та зарахування на квартирний облік у ВЧ НОМЕР_1 з 30 березня 2001 року зі складом сім`ї 2 особи для отримання житла.
 
Рапорт про зміни в обліковій справі ОСОБА_2 подав 30 грудня 2013 року, а протокол житлової комісії № 1 про зміни в обліковій справі оформлений 10 січня 2014 року, тобто у місячний строк з дня подання рапорту, як це і передбачено пунктом 2.11 Інструкції № 737, а тому апеляційний суд дійшов правильного висновку, що рішення житлової комісії, оформлене протоколом про зняття позивачки з квартирного обліку у зв`язку із втратою нею статусу члена сім`ї військовослужбовця, є законним та прийняте у відповідний спосіб.
 
При цьому не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що її безпідставно не переведено на квартирний облік, чим позбавлено права перебувати на квартирному обліку з 30 березня 2001 року, оскільки у зв`язку із втратою нею статусу члена сім`ї військовослужбовця, у неї немає права на перебування на відповідному квартирному обліку. Водночас позивачка не позбавлена права на зарахування на загальних підставах на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
 
За таких обставин апеляційний суд в цілому зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову. 
 
Водночас як на підставу відмови у задоволенні позову апеляційний суд також посилався на те, що ОСОБА_1 не належить до категорії осіб, передбачених статтею 125 ЖК Української РСР, які не можуть бути виселені з службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення.
 
Таке посилання апеляційного суду є помилковим, оскільки у цій справі предметом спору є законність рішення житлової комісії про зняття позивачки з відповідного квартирного обліку, а не законність її проживання у службовому житловому приміщенні. Крім того, як відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі                          № 460/1656/16-ц, залишеною без змін постановою Верховного Суду                                       від 12 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні позову Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 про виселення із службового житлового приміщення.
 
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення                         у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте                     в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
 
Ураховуючи наведене постанову Львівського апеляційного суду від 18 травня 2021 року необхідно змінити, виключивши посилання суду на статтю 125 ЖК Української РСР як на підставу відмови у задоволенні позову.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Постанову Львівського апеляційного суду від 18 травня 2021 року змінити, виключивши посилання на статтю 125 Житлового кодексу УРСР як на підставу відмови у задоволенні позову. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко    В. М. Коротун   	
 	М. Ю. Тітов