ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  914/2041/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Гогусь В. О.,

за участю представників:
позивача - Білик П. Б. (адвоката), Папи С. В. (самопредставництво), 
відповідача 1 - Мартиняк Р. М. (самопредставництво, в режимі відеоконференції),
відповідача 2 - Нагорняка Р. І. (самопредставництво, в режимі відеоконференції),
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 (колегія суддів: Бойко С. М. - головуючий, Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.) і рішення Господарського суду Львівської області від 01.04.2021 (суддя Гоменюк З. П.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал-Ластівка"

до 1) Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, 2) Виконавчого комітету Львівської міської ради, 

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів   - Львівської міської ради 

про визнання дій (бездіяльності) незаконними, зобов`язання підготувати та винести на розгляд проект рішення, розглянути проект рішення та видати наказ,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гал-Ластівка" (далі - ТОВ "Гал-Ластівка") звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, про: 

- визнання незаконними дій (бездіяльності) Управління комунальної власності щодо порушення строків розгляду звернення та рішення щодо відмови у погодженні невід`ємних поліпшень;

- зобов`язання Управління комунальної власності підготувати та винести на розгляд виконавчого комітету Львівської міської ради проект рішення "Про надання ТОВ "Гал-Ластівка" згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень першого поверху площею 376,4 м2 на вул. Китайській, 2, у м. Львові";

- зобов`язання Виконавчого комітету Львівської міської ради розглянути проект та прийняти рішення "Про надання ТОВ "Гал-Ластівка" згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень першого поверху площею 376,4 м2 на вул. Китайській, 2, у м. Львові";

- зобов`язання Управління комунальної власності видати наказ "Про надання ТОВ "Гал-Ластівка" згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень першого поверху площею 376,4 м2 на вул. Китайській, 2, у м. Львові".

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ "Гал-Ластівка" орендує нежитлові приміщення в Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради. Орендар належним чином виконує зобов`язання по сплаті орендної плати, проте незадовільний стан приміщення виключає його використання позивачем за цільовим призначенням. З метою отримання згоди на проведення невід`ємних поліпшень 08.10.2019 ТОВ "Гал-Ластівка" звернулося із заявою про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень разом з відповідним пакетом документів, передбаченим Порядком надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженим ухвалою Львівської міської ради № 4271 від 29.11.2018. Позивачем отримано лист від відповідача-1 № 2302-вих-21946 від 16.03.2020, в якому зазначено про відмову в погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень, оскільки під час проходження процедури отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень набрав чинності новий Закон України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з яким підставою для прийняття рішення про відмову у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень є отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу. Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки порушується його право на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта оренди та в подальшому його приватизацію. Крім того, постійною комісією з питань комунальної власності рекомендовано виконавчому комітету Львівської міської ради надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.04.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.08.2021, у справі № 914/2041/20 частково задоволено позовні вимоги ТОВ "Гал-Ластівка" до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання дій (бездіяльності) незаконними, зобов`язання підготувати та винести на розгляд проект рішення, розглянути проект рішення та видати наказ.

2.2. Частково задовольняючи позовні вимоги у цій справі, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що відмова у наданні згоди на проведення невід`ємних поліпшень нежитлового приміщення з підстав укладення договору оренди без проведення аукціону або конкурсу може стосуватися виключно договорів, які укладаються після набрання чинності Закону України "Про оренду державного і комунального майна", який вступив в дію 01.02.2020.

3. Короткий зміст вимог касаційних скарг 

3.1. Не погоджуючись із постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 та рішенням Господарського суду Львівської області від 01.04.2021 у справі № 914/2041/20, до Верховного Суду звернулися Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Виконавчий комітет Львівської міської ради із касаційними скаргами в яких просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити касаційні скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Виконавчого комітету Львівської міської ради.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Виконавчий комітет Львівської міської ради зазначають, що судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Виконавчий комітет Львівської міської ради, звертаючись із касаційними скаргами зазначають, що касаційні скарги подаються на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. На думку скаржників, на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень частини 6 статті 21 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у редакції від 03.10.2019 щодо відмови у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна на підставі частини 6 статті 21 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у редакції від 03.10.2019, при зверненні із відповідною заявою до набрання чинності зазначеної редакції Закону.

4. Розгляд касаційних скарг та встановлені судами обставини справи

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 11.12.2017 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та ТОВ "Гал-Ластівка" (орендар) укладено договір № Л-10720-17, за умовами якого орендодавець на умовах визначених цим договором зобов`язується передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 376,4 м2, що позначені в технічній документації під індексами 102-1, 102-2, 102-3, 102-4, 102-5, 102-6, 102-7, 102-8, 102-9, 102-10, 102-11, 102-12, 102-13, 102-14, 102-15, 102-16, 102-17, 102-18, 102-19, 102-20, 102-21, 102-22, 102-23, які розташовані в будівлі (літ. А-9) за адресою м. Львів, вул. Китайська, буд. 2, що знаходиться на балансі Львівського комунального підприємства "№ 504" і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради.

4.2. Згідно з пунктом 2.1 договору об`єкт оренди використовується орендарем в такому порядку: приміщення площею 123,1 м2 - для торгівлі продовольчими товарами; приміщення площею 46,0 м2 - для торгівлі непродовольчими товарами; приміщення площею 13,3 м2 - для торгівлі товарами підакцизної групи; приміщення площею 194,0 м2 - для складу.

4.3. Відповідно до висновку оцінювача (звіт про оцінку майна), затвердженого наказом Управління комунальної власності № 2296/е від 02.10.2017, ринкова вартість об`єкта оренди станом на 31.07.07.2017 становить 3154830,00 грн без ПДВ (пункт 1.3 договору).

4.4. Пунктом 4.1 договору передбачено, що термін договору оренди визначений на п`ять років, з 11.12.2017 до 11.12.2022. Загальна сума річної орендної плати на момент укладення договору без врахування індексу інфляції становить 198492,81 грн (пункт 5.1 договору).

4.5. Також договором оренди визначено права та обов`язки сторін, зокрема, передбачено обов`язок орендаря своєчасно здійснювати капітальний та поточний ремонт (пункт 7.1.4 договору); капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання об`єкта оренди проводити тільки з дозволу орендодавця з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку (пункт 7.1.6 договору).

4.6. Відповідно до витягів з протоколів засідання постійної комісії № 130 від 07.05.2019 та № 132 від 11.06.2019 звернення ТОВ "Гал-Ластівка" про погодження приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Китайська, 2, скеровано в Управління комунальної власності для надання у двотижневий термін алгоритму подальших дій для розгляду питання про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень комунального майна.

4.7. Згідно з експертним звітом № 708/19-ЕЗ від 05.09.2019), який затверджений ТОВ "Глобал Промпостач", загальна кошторисна вартість ремонту приміщень магазину ТОВ "Гал-Ластівка" на вул. Китайській, 2, у м. Львові у поточних цінах станом на 23.08.2019 складає 1005538,00 грн.

4.8. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради отримало від позивача заяву від 08.10.2019 на отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, з подальшою приватизацією об`єкта, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Китайська.

4.9. Судами зазначено, що згідно з описом прийнятих Управлінням комунальної власності документів (з відміткою "відповідає"), заявником подано Управлінню комунальної власності заяву від 08.10.2019 перелік передбачуваних поліпшень у довільній формі та кошторис витрат на їх проведення згідно з проектно-кошторисною документацією, приписи органів державної влади (пожежного нагляду, охорони праці тощо) за їх наявності, проектно-кошторисну документацію, погоджену у встановленому порядку відповідно до законодавства України (розробляє ліцензована організація), експертний звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень. З огляду на установлені обставини, суди констатували, що перелік документів, які позивач подав Управлінню комунальної власності, відповідає переліку документів, які визначені в пунктах 3-5 "Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень", затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29.11.2018, та є необхідними для надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта оренди.

4.10. Також господарські суди попередніх інстанцій установили, що 04.11.2019 комісія у складі представників Управління комунальної власності, Департаменту економічного розвитку, Управління архітектури та урбаністики, Комісії з питань комунальної власності, Львівського комунального підприємства "№504", утворена на підставі пункту 8 "Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень", затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29.11.2018, провела обстеження нежитлових першого поверху загальною площею 376,4 м2, які розташовані в будівлі (літ. А-9) за адресою м. Львів, вул. Китайська, буд. 2, в результаті чого було зроблено висновок про те, що комісія погодила доцільність запропонованих орендарем невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень.

4.11. Водночас суди установили, що уповноважений орган не прийняв рішення, документи орендарю не повернув, хоча вся необхідна процедура відповідала вимогам "Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень", затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29.11.2018. 

4.12. У подальшому, як зазначили суди, Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради надіслало позивачу лист № 2302-вих-21946 від 16.03.2020, в якому повідомило позивача про те, що під час проходження процедури отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна набрав чинності новий Закон України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до пункту 1 частини 6 статті 21 якого та з урахуванням того, що право на оренду нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 376,4 м2 отримано орендарем на позаконкурсній основі, Управління комунальної власності не має правових підстав для надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна та повертає поданий пакет документів. Це і стало підставою звернення із позовом у цій справі. 

5. Позиція Верховного Суду 

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційних скаргах, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не можуть бути задоволені, з огляду на таке. 

5.2. Предметом позову у цій справі є вимоги ТОВ "Гал-Ластівка", з урахуванням заяви про зміну предмета позову, про: визнання незаконними дій (бездіяльності) Управління комунальної власності щодо порушення строків розгляду звернення та рішення щодо відмови у погодженні невід`ємних поліпшень; зобов`язання Управління комунальної власності підготувати та винести на розгляд виконавчого комітету Львівської міської ради проект рішення "Про надання ТОВ "Гал-Ластівка" згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень першого поверху площею 376,4 м2 на вул. Китайській, 2, у м. Львові"; зобов`язання Виконавчого комітету Львівської міської ради розглянути проект та прийняти рішення "Про надання ТОВ "Гал-Ластівка" згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень першого поверху площею 376,4 м2 на вул. Китайській, 2, у м. Львові"; зобов`язання Управління комунальної власності видати наказ "Про надання ТОВ "Гал-Ластівка" згоди на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень першого поверху площею 376,4 м2 на вул. Китайській, 2, у м. Львові".

5.3. Підставою позовних вимог, на думку ТОВ "Гал-Ластівка", є необґрунтована відмова у погодженні клопотання орендаря про здійснення невід`ємних поліпшень. Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки порушується його право на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта оренди та в подальшому його приватизацію.

5.4 З урахуванням положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.5. Частиною 1 статі 74 Господарського процесуального кодексу України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

5.6. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5.7. Частково задовольняючи позовні вимоги, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що уповноважений орган не прийняв рішення, документи орендарю не повернув, хоча вся необхідна процедура відповідала вимогам "Порядку надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень", затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29.11.2018. 

5.8. Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Виконавчий комітет Львівської міської ради не погоджуються із такими висновками судів, а тому звернулися із касаційними скаргами на оскаржувані судові рішення в цій справі. Водночас Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Виконавчий комітет Львівської міської ради, звертаючись із касаційними скаргами, зазначають, що касаційні скарги подаються на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

5.9. Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.10. На думку скаржників, на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень частини 6 статті 21 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у редакції від 03.10.2019 щодо відмови у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна на підставі частини 6 статті 21 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у редакції від 03.10.2019, при зверненні із відповідною заявою до набрання чинності зазначеної редакції Закону.

5.11. Перевіривши та надавши оцінку таким доводам скаржника, Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.12. Під час укладення договору оренди сторони керувалися Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-XII.

5.13. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-XII, у редакції чинній станом на момент звернення позивача із заявою, орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

5.14. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що договором оренди визначено права та обов`язки сторін, зокрема, передбачено обов`язок орендаря своєчасно здійснювати капітальний та поточний ремонт (пункт 7.1.4 договору); капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання об`єкта оренди проводити тільки з дозволу орендодавця з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку (пункт 7.1.6 договору).

5.15. Процедуру поліпшення орендованого майна регламентовано Порядком надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 29.11.2018 (далі - Порядок), яким керувалися сторони.

5.16. Згідно з пунктами 3-5 Порядку орендар має право за письмовою згодою орендодавця за рахунок власних чи залучених коштів здійснювати невід`ємні поліпшення орендованого майна. Процедура надання орендарю згоди орендодавця нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна містить такі етапи: подання орендарем заяви і пакета документів, розгляд заяви і документації орендаря, прийняття відповідного рішення. Для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна орендар подає управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку заяву та такий пакет документів: опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення; приписи органів державної влади (пожежного нагляду, охорони праці тощо) за їх наявності; висновок про вартість майна, виконаний суб`єктом оціночної діяльності за заявою орендаря, який рецензований та затверджений наказом управління комунальної власності департаменту економічного розвитку. До уваги береться висновок, який зроблений не більше ніж три роки назад. У разі, якщо висновок був здійснений більше ніж три роки назад, заявник подає заяву до управління комунальної власності департаменту економічного розвитку про здійснення нового висновку про вартість майна, і цей висновок про вартість майна є підставою для внесення змін до договору оренди як додаток до цього договору; проектно-кошторисну документацію, погоджену у встановленому порядку відповідно до законодавства України; експертний звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

5.17. Отже надання усього пакету документів, передбачених пунктами 3-5 Порядку, є одним із підготовчих етапів у процедурі надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна і є обов`язковою передумовою для розгляду орендодавцем заяви і документації орендаря та прийняття відповідного рішення.   

5.18. Суди установили, що перелік документів, які подав позивач, відповідає переліку документів, які визначені в пунктах 3-5 Порядку. 

5.19. Пунктами 11, 13 Порядку визначено, що у разі подання орендарем документів у неповному обсязі управління комунальної власності департаменту економічного розвитку повідомляє заявника про необхідність усунення встановлених недоліків. У разі неусунення орендарем встановлених недоліків у місячний термін, подані документи повертаються орендареві. Рішення про надання орендарю згоди або відмови на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень приймає виконавчий комітет Львівської міської ради на підставі поданих документів.

5.20. Суди установили, що рішення уповноважений орган не приймав, документи орендарю не повертав, хоча вся необхідна процедура відповідала вимогам Порядку. 

5.21. Поряд із цим, Верховною Радою України 03.10.2019 було прийнято Закон України "Про оренду державного та комунального майна" №157-ІХ. В зазначеному Законі в розділі "Прикінцеві та перехідні положення" передбачено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01 лютого 2020 року (за виключенням окремих зазначених норм).

5.22. Верховний Суд зазначає, що частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення на конституційному рівні принципу незворотності дії в часі нормативно-правових актів є гарантією стабільності суспільних відносин.

5.23. Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) № 1-рп/1999 від 09.02.1999, положення частини 1 статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

5.24. З огляду на наведені положення законодавства та установлені судами фактичні обставини у цій справі, зокрема, щодо подання позивачем необхідного переліку документів під час дії Закону України від 10.04.1992 №2269-XII та бездіяльності уповноваженого органу, яка проявилася у неприйнятті відповідного рішення та неповерненні документів, хоча вся необхідна процедура відповідала вимогам Порядку, Верховний Суд вважає, що господарські суди попередніх інстанцій ухвалили законні та обґрунтовані рішення у цій справі.  

5.25. Водночас, Верховний Суд не може взяти до уваги посилання скаржників на правові висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 918/977/20, оскільки зазначена справа суттєво відрізняється від цієї справи установленими фактичними обставинами. А саме, у справі № 918/977/20 суди установили, що позивачем не було подано весь пакет документів, визначений пунктом 3 Положення № 85, необхідний для вирішення уповноваженим органом питання щодо надання відповідної згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна. У подальшому позивач поданими до Управління листами від 28.01.2020 вих. № 6-20, 24.04.2020 вих. № 6-20 та 06.08.2020 вих. № 11-20 долучав ряд додаткових документів, необхідних для прийняття відповідного рішення. З огляду на це, Верховний Суд погодився із висновком про те, що остаточне рішення з розгляду заяви позивача управління змогло прийняти лише після подання заявником 06.08.2020 усіх необхідних на те документів, тобто після того коли Закон України № 157-ІХ від 03.10.2019 набрав чинності та вступив у дію. 

5.26. Натомість, у цій справі суди установили, що позивач подав необхідний перелік документів під час дії Закону України від 10.04.1992 №2269-XII, а бездіяльність уповноваженого органу проявилася у неприйнятті відповідного рішення.

5.27. Крім того, здійснюючи касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень у цій справі, Верховним Судом враховується принцип "правомірного очікування", з огляду на те, що 08.10.2019 позивач подав Управлінню комунальної власності перелік документів, який є необхідним для надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта оренди, а 04.11.2019 комісія у складі представників Управління комунальної власності, Департаменту економічного розвитку, Управління архітектури та урбаністики, Комісії з питань комунальної власності, Львівського комунального підприємства "№504" погодила доцільність запропонованих орендарем невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, проте у подальшому відповідачами не було вчинено відповідних дій, передбачених законодавством. 

5.28. Колегія суддів також підкреслює, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, що посилять прозорість і зрозумілість їхніх дій, мінімізують ризик припущення помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, що зачіпають майнові інтереси. При цьому ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

5.29. Отже, наведена скаржниками підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилася під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

5.30. При цьому Верховний Суд зазначає, що деякі доводи касаційних скарг стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України. 

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в такому випадку: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах

6.3. Згідно із статтею 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

6.4. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.5. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.6. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційних скаргах про порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального судами попередніх інстанцій не підтвердилися, не спростовують висновків судів, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

7. Судові витрати 

7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради залишити без задоволення.  

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.04.2021 у справі №   914/2041/20 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          Т. Б. Дроботова 

                                                                                                             Ю. Я. Чумак