П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5805/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.                                                         Дата і місце ухвалення: 15.06.2021р., м. Одеса    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–           Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

09.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині не проведення перерахунку пенсії у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року та здійснити виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 76% грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01 січня 2016 року.
          В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в розмірі 76% грошового забезпечення, відповідно до вимог ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, що діяла на момент призначення його пенсії. Однак, відповідач листом повідомив позивача, що пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства.
         Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року залучено до участі у справі другого відповідача – Пенсійний фонд України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року позов задоволено. 
         Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині не проведення перерахунку пенсії у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року.
Зобов`язано Пенсійний фонд України здійснити виплату донарахованих сум пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку у розмірі 76% грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01 січня 2016 року.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Пенсійний фонд України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позовних вимог.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції оскаржуваним рішенням безпідставно поклав на ПФУ зобов`язання з виплати позивачу пенсії, оскільки пп.5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014р. №28-2, чітко визначено, що головні управління відповідно до покладених завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій  військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно  із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, судом першої інстанції не враховано розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління.
Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зменшення компетенції головних управлінь Пенсійного фонду України з 01.04.2021р. шляхом переходу повноважень  щодо виплати нарахованої пенсії від головних управлінь Фонду до Пенсійного фонду України. Судом не правильно застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» та Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. №1596, оскільки централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не може бути реалізоване  без нарахування, складання документів для виплати пенсій територіальним органом Пенсійного фонду та, згідно з Порядком №1279, лише спрощує процедуру проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації  або банку. При цьому, призначення (перерахунок) та виплата пенсій пенсіонерам є дискреційними повноваженнями територіальних управлінь Фонду. 
Посилається апелянт і на те, що ані з ухвали суду першої інстанції про залучення до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійного фонду України, ані з оскаржуваного рішення не вбачається отримання судом першої інстанції думки позивача щодо залучення співвідповідача, що суперечить положенням статті 48 КАС України. 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що позивач пропустив строк звернення до суду, не зазначив наявності поважних причин такого пропуску, у зв`язку з чим поданий ним позов підлягає залишенню без розгляду.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримував пенсію за вислугу років у розмірі 76% сум грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”  та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, позивачу з 01.01.2016 року перераховано пенсію. Перерахунок пенсії з 01.01.2016 року здійснено виходячи з розміру 70% відповідної суми грошового забезпечення.
22.03.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2016 року в розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії з 01.01.2016 року.
Листом від 05.04.2021 року №5218-4869/С-02/8-1500/21 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що:
«умови та розміри перерахунку пенсій, здійсненого з 01.01.2016 року були передбачені пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, пункти 1 і 2 Постанови №103 визнані протиправними та не чинними. 
Враховуючи викладене, а також, що бюджетні асигнування з Державного бюджету України не збільшувались, після набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, з метою збереження соціального захисту військовослужбовців, перераховані пенсії виплачуються в розмірах, що склались на день набрання законної сили судовим рішенням. Таким чином, пенсія позивачу за вислугу років була перерахована з 01.01.2016 з урахуванням розміру 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Інших рішень Уряду про умови та розміри проведення перерахунку пенсій не приймалося».
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги визнав обґрунтованими доводи позивача тим, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року відповідно до статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб” на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Поряд з цим, суд першої інстанції зазначивши, що поновлення прав позивача буде ефективним виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій. Отже, суд, зазначивши, що вчинити певні дії в інтересах позивача наразі може Пенсійний фонд України, прийняв рішення, в тому числі, зобов`язавши Пенсійний фонд України здійснити виплату донарахованих сум пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку у розмірі 76% грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01 січня 2016 року.
Оскільки рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині висновків про наявність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, - суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Пенсійного фонду України, тобто в частині покладення судом обов`язку здійснювати виплати перерахованої пенсії позивача на ПФУ та доводів щодо строку звернення до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції у відповідній частині колегія суддів виходить з наступного.
Згідно ст.52 Закону України від 09.04.1992р.  №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280 (далі - Положення №280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Пунктом 4 Положення №280 передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (п.п.4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (п.п.6).
Згідно п.7 Положення №280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.
Згідно п.п.5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (зі змінами) (далі - Положення №28-2), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Суд першої інстанції свої висновки про зобов`язання  Пенсійний фонд України здійснити виплату донарахованих сум пенсії позивачу після її перерахунку у розмірі 76% грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01 січня 2016 року, обґрунтовував посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (далі - Постанова №1279) та Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. №1596 (далі - Порядок № 1596). 
Колегія суддів, передусім, звертає увагу, що пунктом 1 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою КМУ від 16.12.2020р. №1279, передбачено, що вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.
Тобто, Постанова №1279 ніяким чином не змінила повноваження Пенсійного фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.
Постановою КМУ №1279 внесено зміни до деяких постанов Уряду, та, зокрема, до Положення №280. Зокрема, внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення №280, згідно з якими Пенсійний фонд України забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.
Під бюджетним фінансуванням розуміють сукупність грошових відносин, пов`язаних із розподілом і використанням коштів централізованого грошового фонду держави, які реалізуються безоплатно і безповоротно шляхом надання бюджетних коштів юридичним та фізичним особам для проведення заходів, передбачених бюджетом.
Таким чином, Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в Пенсійному фонді України не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх Пенсійний фонд не має.
Централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо, призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями.
Так, пунктом 12 Порядку №1596 визначено, що органи Пенсійного фонду (головні управління Пенсійного фонду України в областях, м. Києві) на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 3 у трьох примірниках. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1596 під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України. При цьому інформаційний обмін здійснюється між Пенсійним фондом і банками на центральному рівні засобами телекомунікаційного зв`язку з використанням засобів криптографічного захисту інформації, що мають чинні експертні висновки або сертифікати відповідності за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду.
Згідно із пунктом 14 Порядку №1596 на підставі складених документів Пенсійний фонд України проводить протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.
З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області до якого позивач звертав свої позовні вимоги.
Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. Фінансування виплати пенсій здійснювалось до 01.04.2021р. також  ПФУ, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення. 
Оскільки виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання, Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі   функції по виплаті та фінансуванню пенсій збережені, а Пенсійний фонд України здійснює відповідне спрямування та фінансування пенсій, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо втрати ГУ ПФУ в Одеській області  функції по виплаті пенсії.
Поряд з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом та, у зв`язку з цим, щодо необхідності застосування наслідків такого пропуску у вигляді залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.
Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.
Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем  строків звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії позивач  дізнався з листа Головного управління ПФУ в Одеській області від 05.04.2021 року №5218-4869/С-02/8-1500/21, яким позивача повідомлено про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії. 
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 09.04.2021р., тобто з дотриманням строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. 
        Оскільки при постановленні рішення щодо зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити виплату донарахованих сум пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку у розмірі 76% грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01 січня 2016 року, - суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм матеріального права, тому колегія суддів доходить висновку, що оскаржене рішення суду першої у відповідній частині підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови - про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити виплату позивачу відповідних сум перерахованої пенсії.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від  15 червня 2021 року підлягає залишенню без змін як таке, що не переглядалося в апеляційному порядку.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України задовольнити частково. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року скасувати в частині зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити виплату донарахованих сум пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку у розмірі 76% грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01 січня 2016 року.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату донарахованих сум пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку у розмірі 76% грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01 січня 2016 року.  
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.
                                                                Повний текст судового рішення виготовлений  05 жовтня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук