ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 199/3860/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Цвєткової К.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції 
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2021 року (суддя Богун О.О., повний текст рішення складено 16.08.2021)  в адміністративній справі 
за позовом ОСОБА_1  
до Інспектора роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Насолія Сергія Володимировича
третя особа Департамент патрульної поліції
про скасування постанови, -
в с т а н о в и в :
                    
ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН  № 4255190 від 24.05.2021 та закрити провадження по адміністративній справі. 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2021 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції  подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивачем не спростовано належними доказами факт встановленого правопорушення. Натомість правомірність оскаржуваної постанови доведена відповідачем, проте суд необґрунтовано не взяв до уваги докази, надані останнім.  
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
                              Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом Насолієм Сергієм Володимировичем 24 травня 2021 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН  № 4255190, якою до ОСОБА_1  застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. у зв`язку з вчиненням останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, порушення п. 8.7.3.е ПДР – проїзд на заборонений сигнал світлофору. 
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ПДР України не порушувала, про що на місці зупинки транспортного засобу було надано пояснення інспектору патрульної поліції. Належних доказів зворотного відповідачем не надано.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, 24.05.2021 о 20:59 год. у м. Дніпро, по пр. Слобожанському, 31д, водій транспортного засобу KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , проїхала перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушила п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 122 КУпАП.  
Проте позивач таке порушення заперечує та зазначає, що останнє не доведено відповідачем належними та допустимими доказами.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять будь-якого доказу вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.
Відео-докази, надані відповідачем до суду першої інстанції, не фіксують вчинене правопорушення. Надані матеріали були досліджені судом апеляційної інстанції, з яких встановлено, що останніми зафіксовано події після зупинки транспортного засобу, спілкування з водієм – позивачем у справі, процедуру розгляду справи. При цьому з відеоматеріалами також підтверджено, що в процесі спілкування поліцейського с водієм, остання також заперечувала проти проїзду на заборонений сигнал світлофору. В свою чергу відсутність відеозапису самого порушення не дає можливість перевірити судом обґрунтованість доводів сторін та надати їм об`єктивну оцінку. 
З огляду на те, що частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позивачем правомірності прийняття оскаржуваної постанови.
Доводи апеляційної скарги вказаний висновок суду не спростовують.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта, що  сам факт винесення поліцейським постанови є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки поняття доказів та критерії доказування у справах про адміністративне правопорушення  визначені статтею 251 КУпАП, серед яких відсутній такий спосіб доказування, як пояснення чи спостереження посадової особи, яка винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
                              Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

          Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
          Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2021 року в адміністративній справі № 199/3860/21 залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з 13 жовтня 2021 року та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров