Справа № 299/3869/21

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

11.10.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю секретарки судового засідання - Чонки Д. М., та учасників судового розгляду : особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Захарченка О. Ю., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

                                                                в с т а н о в и в:

Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно з постановою, 07.08.2021, о 04 год 50 хв, у м. Виноградів, по вул. Копанській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda», н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 також відмовився у присутності свідків від підписання протоколу та надання пояснень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, тому підлягає скасуванню. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинами справи, є такими, що ґрунтуються на доказах, які, на думку апелянта, не можна вважати належними та допустимими. Так, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стверджує, що з пояснень, які надали свідки у суді першої інстанції убачається, що останні не були присутні у момент відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу на швидкість реакції. В обґрунтування цього стверджує, що додаткові відомості про свідків, внесені поліцейськими у протокол про адміністративне правопорушення після його підписання особою, щодо якої складений протокол, не можуть братися до уваги, позаяк такі записані у незаконний спосіб. Окрім цього, апелянт вважає, що відеозапис, на якому зафіксовано «відмову» від проходження огляду на стан сп`яніння, не може слугувати доказом у справі, оскільки, на думку ОСОБА_1 , такий є штучно створений. Враховуючи вищевикладене апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Захарченка О. Ю., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП. 

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Отже, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089919, 07.08.2021, о 04 год 50 хв, у м. Виноградів, по вул. Копанській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda», н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, громадян - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, отримання його копії та від надання будь-яких пояснень з приводу вказаної події також у присутності двох свідків (а. с. 1). 

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №490982 від 07.08.2021 підтверджується, що водій ОСОБА_1 у м. Виноградів, по вул. Копанська, здійснив ДТП, не пред`явив посвідчення водія та не мав при собі полісу обов`язкового страхування т/з. За порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

З копії схеми місця ДТП убачається, що 07.08.2021 у м. Виноградів, по вул. Копинська мало місце ДТП за участі автомобіля марки «Skoda», н. з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувава ОСОБА_1 . Зі схеми місця ДТП також убачається, що така підписана поліцейським - лейтенантом поліції Сочкою В. В. та двома свідками - громадянами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ..

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чітко зафіксований на відеозаписі поліцейського, який міститься на DVD-диску, що наявний у матеріалах справи. На питання поліцейського чи бажає особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній категорично відмовився від цієї пропозиції. 

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується беззаперечними доказами, яким суд дав належну та об`єктивну оцінку.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення, схеми місця ДТП.

Суд також вважає, що підстави не довіряти або сумніватись у правдивості та об`єктивності показів свідків - громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відсутні, оскільки останні своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП засвідчили факт вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, про що повідомили і під час розгляду справи у місцевому суді. Так, з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що унаслідок ДТП їм було завдано матеріальну шкоду (пошкоджено огорожу будинку). Завдану шкоду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відшкодував. Зі слів свідків, поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про те, що останній таки перебував у нетверезому стані.

Доводи апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_1 не вчиняв вказане адміністративне правопорушення, а саме не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, - апеляційний суд вважає безпідставними й такими, що не підтверджуються жодними доказами, які наявні у матеріалах справи. 

Факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, відеозаписом, що міститься на DVD - диску, які у своїй сукупності повністю підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Доводи апелянта про те, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений всупереч приписам Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція) - апеляційний суд вважає безпідставними. На переконання суду, протокол складений згідно з вимогами вищевказаної статті та з дотриманням Інструкції. Так, Інструкцією передбачено, що у разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від надання пояснень за суттю вчиненого правопорушення, уповноважена посадова особа вносить до нього відповідний запис. У разі наявності свідків протокол може бути підписаний також цими особами. Так, у протоколі містяться відомості, які свідчать про те, що на момент оформлення поліцейськими щодо водія ОСОБА_1 матеріалів адміністративного правопорушення, у останнього були очевидні ознаки алкогольного сп`яніння. Цей факт підтвердили свідки події, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП.

Вищевказані обставини підтверджуються відеозаписом, на якому чітко зафіксовано відмову особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 визнав, що особою, яка зображена на відеозаписі є саме він, що на пропозицію поліцейського він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Апеляційний суд вважає такими, що не підтверджені жодними доказами та не спростовують факту вчинення водієм адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи апеляційної скарги про те, що відомості про свідків були внесені поліцейськими у протокол про адміністративне правопорушення після його підписання особою, щодо якої складений протокол, а тому вони не можуть братися до уваги, позаяк такі записані у незаконний спосіб. Жодних даних, які би підтверджували достовірність вказаних апелянтом доводів, у матеріалах справи немає. Їх ані особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ані його представник, адвокат Захарченко О. Ю. не надали у суді першої інстанції, та під час розгляду апеляційної скарги.

Твердження апелянта про те, що опитані під час розгляду справи у місцевому суді свідки події - громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрим унаслідок ДПТ за участю ОСОБА_1 була завдана матеріальна шкода, заперечили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у їх присутності, - апеляційний суд відхиляє і звертає увагу на те, що сукупність доказів, у тому числі підписані свідками на момент вчинення водієм ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди матеріали адміністративного правопорушення свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Посилання апелянта на те, що відеозапис, який міститься у матеріалах справи - штучно створений, відтак не може бути доказом у справі, - апеляційний суд, дослідивши вказаний відеоматеріал, визнає, що доводи в цій частині є безпідставними. З відеофайлу, який міститься у матеріалах справи, чітко видно, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 категорично відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння у будь-який спосіб.

Твердження апелянта про те, що місцевий суд розглянув справу щодо нього поверхово, без з`ясування фактичних обставин справи, - апеляційний суд вважає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, позаяк докази у своїй сукупності підтверджують наявність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд доходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 

На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційна скарга - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан