ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року          м. Дніпро         Справа №  904/272/21

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді  Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.,           
          секретар судового засідання Манчік О.О.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну  скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2021р. (повний текст складено 25.06.2021р., суддя - Ніколенко М.О., м. Дніпро)
          у справі № 904/272/21 
          за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро 
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста", м. Дніпро
2. Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро
третя особа-1: ОСОБА_2 , м. Дніпро
третя особа-2: ОСОБА_3 , м. Дніпро
третя особа-3: ОСОБА_4 , м. Дніпро 
про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Благовеста"; визнання недійсним статуту ТОВ "Благовеста"; скасування реєстраційних дій    

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст  рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської  області від 22.06.2021р. у справі                 № 904/272/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом почергового скасування усіх рішень загальних зборів учасників ТОВ "Благовеста", якими було оформлено перехід права власності від ОСОБА_1 до інших осіб не є належним, оскільки задоволення позовних вимог у даній справі не призведе до ефективного захисту порушених прав позивача та державної реєстрації за ним права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Благовеста". Зі змісту та характеру відносин між учасниками справи вбачається, що позивач має спір з ТОВ "Благовеста" та третіми особами щодо порушення останніми права позивача на володіння майном. Державна реєстрація змін, внесених рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Благовеста", є лише офіційним визнанням факту прийняття підприємством відповідного рішення. Позовні вимоги щодо скасування рішень про державну реєстрацію відповідних речових прав, не можуть бути звернені до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, якого позивач визначив співвідповідачем, оскільки Департаментом не було порушено прав позивача самим фактом реєстрації змін відомостей щодо ТОВ "Благовеста". Наведені позивачем причини пропуску строку позовної давності не є поважними. 
2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
          Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 22.06.2021р., позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що в основу оскаржуваного судового рішення суд  поклав одночасно два взаємовиключних аргументи: позивач обрав невірний спосіб захисту та позов подано із пропуском строку позовної давності, а наведені в клопотанні про його поновлення причини, на думку суду, не можуть вважатись поважними. Суд першої інстанції на підставі власного припущення про мету позивача у даній справі, не встановивши факту порушення права, помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Для застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, суд в обов`язковому і першочерговому порядку повинен був встановити факт наявності порушеного права позивача. Даний факт судом встановлено не було, однак застосовано до спірних правовідносин наслідки пропуску строків позовної давності. Відмова у поновленні строку позовної давності матиме своїм прямим наслідком судове визнання права власності на незаконно захоплене майно за особами, які його захопили і позбавлення власника можливості повернути своє майно. В межах спірних правовідносин, поновлення строку позовної давності не буде порушувати принципу правової визначеності, оскільки номінальними власниками майна на сьогодні залишаться ті ж особи, які діючи за попередньою змовою і здійснили захоплення майна. Поновлення строків давності відповідатиме як суспільному так і державному інтересу. 
2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Благовеста" просить апеляційну скаргу    залишити без задоволення, а рішення Господарського суду  22.06.2021р. - без змін. Посилається на те, що факт захоплення майна "за попередньою змовою" особами, що приймають участь у даній справі, не встановлений правоохоронними органами. Суспільний та державний інтерес в даній справі взагалі відсутній, оскільки треті особи та відповідач не визначені уповноваженими органами як фігуранти так званого рейдерського захоплення. Враховуючи, що з 2015р. скоєння злочину не встановлене правоохоронними органами, жодних підстав стверджувати про його вчинення у скаржника немає.  Позивач не був обмежений в процесуальних можливостях щодо захисту корпоративних прав, його звернення не викликало труднощів. Пропущення строків позовної давності відбулось у зв`язку з обставинами, які залежали виключно від позивача, від його недбалості за відсутності поважних причин, зволікання із зверненням до суду у встановлений законом строк. Судами різних юрисдикцій встановлено, що позивачу був відомий порядок і спосіб захисту своїх корпоративних прав, про що свідчить наявність з 2015р. численних судових проваджень. Судами встановлено, що позивачу було відомо про оскаржувані рішення, прийнятті в 2015-2016 роках. У ряді судових справ скаржник був стороною у справах щодо рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які заявлені в позовній заяві, що свідчить про обізнаність позивача щодо способу захисту у судах господарської юрисдикції своїх корпоративних прав окремо від кримінального переслідування. Позивачу неодноразово в 2015-2016 роках суди залишали позови без розгляду. За відсутності реальних дій щодо захисту своїх інтересів позивач не реалізував своє право на своєчасне пред`явлення позову. 
В додаткових письмових поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Благовеста" посилається на те, що повернення позивача до попереднього стану через шість років після його виключення з Державного реєстру повинно бути розглянуто з дотриманням балансу інтересів всіх учасників Товариства, які безпідставно можуть бути позбавлені своїх часток. Висновок суду першої інстанції щодо невідповідності обраного позивачем способу захисту порушеного права та забезпечення цим способом відновлення порушеного права цілком є законним та обґрунтованим. 
В своїх поясненнях Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради посилається на те, що за змістом позову до відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради фактично не пред`являється жодних претензій, Департамент визначено відповідачем тільки тому, що станом на поточний час на нього покладено функції у сфері  державної реєстрації. Департамент просить не покладати на нього сплату судових витрат та здійснити розгляд апеляційної скарги без участі його представника. 
3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 25.10.2021р. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2021р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.11.2021р. 
22.11.2021р. в судовому засіданні представник ТОВ "Благовеста" надав пояснення по апеляційній скарзі.
В судовому засіданні 22.11.2021р. оголошено перерву до 06.12.2021р.
06.12.2021р. в судовому засіданні досліджено матеріали справи, а представник ТОВ "Благовеста" виступив у судових дебатах.
Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судові засідання своїх повноважних представників. 
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників провадження у справі. 
В судовому засіданні 06.12.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
          3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста", затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства № 40 від 23.03.2015р. (державну реєстрацію якого проведено 09.04.2015р. номер запису 12241050009053102),   учасником товариства є ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 належить частка в статутному капіталі Товариства у розмірі 5 167 377,86 грн., що еквівалентно 100 % статутного капіталу. Частка сплачена у повному обсязі, ОСОБА_1 не має зобов`язань щодо здійснення  внесків до статутного капіталу Товариства (п. 5.3.1. Статуту).
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2015р. у справі № 199/5098/15-ц було затверджено мирову угоду між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Відповідно до умов якої, в рахунок погашення боргу за розписками, ОСОБА_1 передає ОСОБА_5 свою частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста", яка складає 100 % статутного капіталу та становить  5 167 377, 86 грн. 
29.07.2015р. відбулись збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста". За результатами таких загальних зборів, зокрема:
По першому питанню: вирішено на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2015р., право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" (ідентифікаційний код 37805779), яка складає 100 % у статутному  капіталі та становить 5 167 377,86 грн. переходить ОСОБА_5 , на підставі мирової угоди щодо передачі частки у статутному капіталі і затверджується розподіл часток  у статутному капіталі товариства наступним чином:   ОСОБА_5 - 100 % у статутному капіталі товариства, що становить  5 167 377,86 грн.
По другому питанню: призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" з 30.07.2015р. ОСОБА_6 , звільнивши з 29.07.2015р. з посади директора ТОВ  "Благовеста" - ОСОБА_7 .
Вказані рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" були оформлені протоколом від 29.07.2015р.
В подальшому, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.09.2015р. ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2015р. у справі № 199/5098/15-ц про затвердження мирової угоди скасовано.
Між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 31.07.2015р.  було укладено договір купівлі-продажу (уступки) частки у статутному капіталі. Відповідно до умов цього договору за згодою загальних зборів учасників, оформленою протоколом № 38 від 31.07.2015р., продавець ( ОСОБА_5 ) зобов`язався передати у власність покупця ( ОСОБА_2 ) свою частку у статутному капіталі ТОВ "Благовеста", а покупець зобов`язався прийняти цю частку, що складає 100 %. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є.  
В той же день, 31.07.2015р. відбулись загальні збори учасників ТОВ "Благовеста", які були оформлені протоколом загальних зборів № 38 від 31.07.2015р. 
Вказаними загальними зборами були прийняті, зокрема, такі рішення:
По першому питанню: на підставі договору купівлі-продажу (уступки) частки у статутному капіталі ТОВ "Благовеста", укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 31.07.2015р., згідно якого частка ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ "Благовеста" у повному обсязі переходить до   ОСОБА_2 , вирішено затвердити наступний розподіл часток у статутному капіталі ТОВ "Благовеста": Учасник   ОСОБА_2 - розмір внеску 5 167 377,86 грн. - 100 %. 
По другому  питанню: вирішено затвердити статут товариства у новій редакції.
21.10.2015р. відбулись загальні збори учасників ТОВ "Благовеста", які були оформлені протоколом загальних зборів учасників  № 42 від 21.10.2015р. 
Вказаними загальними зборами були прийняті, зокрема, такі рішення:
По першому питанню: вирішено звільнити ОСОБА_6 з посади директора  Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" з 21.10.2015р. на підставі його заяви за згодою сторін. Призначити на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" з 22.10.2015р. громадянина України ОСОБА_8 на підставі його заяви.
По другому питанню: вирішено доручити директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" звернутися до органів державної реєстрації особисто або через представника та здійснити усі необхідні заходи щодо проведення компетентними органами державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, та стосуються факту зміни керівника товариства.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2016р. у справі   № 904/2581/16, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2016р., визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста", оформлені протоколом позачергових загальних зборів учасників від 29.07.2015р., протоколом № 38 від 31.07.2015р.  та протоколом № 42 від 21.10.2015р. Визнано недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" в новій редакції, зареєстрованій 30.07.2015р.                                     № 12241050012053102 та 03.08.2015р. №12241050013053102. Скасовано реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою   відповідальністю "Благовеста" від 30.07.2015р. щодо зміни керівника юридичної особи (запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №12241070011053102 від 30.07.2015р.), реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою  відповідальністю "Благовеста" від 30.07.2015р. щодо зміни місцезнаходження та складу або  інформації про засновників (запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №12241050012053102 від 30.07.2015р.), реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" від 03.08.2015р. щодо зміни складу або інформації про засновників (запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №12241050013053102 від 03.08.2015р.), реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Благовеста" від 22.10.2015р. щодо зміни керівника юридичної особи (запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №12241070014053102 від 22.10.2015р.).
05.05.2016р. відбулись загальні збори ТОВ "Благовеста", які були оформлені протоколом загальних зборів № 43 від 05.05.2016р. 
Відповідно до протоколу № 43 від 05.05.2016, на загальних зборах були присутні:   ОСОБА_2 , що володіє 100 % голосів ТОВ "Благовеста" та директор ТОВ "Благовеста" ОСОБА_8 .
Вказаними загальними зборами були прийняті, зокрема, такі рішення:
По першому питанню: на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Благовеста", укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 05.05.2016р., згідно якого частка ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ "Благовеста" у повному обсязі переходить до ОСОБА_3 . Вирішено затвердити новий склад учасників  ТОВ "Благовеста": ОСОБА_3 - одноосібно.
По другому  питанню: вирішено затвердити новий розподіл часток у статутному капіталі ТОВ "Благовеста": учасник ОСОБА_3 - розмір внеску 5 167 377,86 грн. - 100 %.
Згідно з протоколом № 43 від 05.05.2016р. по всім питанням порядку денного учасником -   ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 100%, рішення прийнято "ЗА".
07.11.2016р. відбулись загальні збори ТОВ "Благовеста", які були оформлені протоколом загальних зборів № 46 від 07.11.2016р. 
Відповідно до протоколу № 46 від 07.11.2016, на загальних зборах були присутні:   ОСОБА_3 , що володіє 100 % голосів ТОВ "Благовеста", директор ТОВ "Благовеста"            ОСОБА_8 та громадянин України ОСОБА_4 .
Вказаними загальними зборами були прийняті, зокрема, такі рішення:
По першому питанню: Звільнити ОСОБА_8 з посади директора ТОВ "Благовеста" з 07.11.2016р. на підставі його заяви за власним бажанням. Призначити на посаду директора ТОВ "Благовеста" з 08.11.2015р. громадянина України ОСОБА_4 на підставі його заяви.
По другому питанню: доручити директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Благовеста" звернутися до органів державної реєстрації особисто або через представника та здійснити усі необхідні заходи щодо проведення компетентними органами державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, та стосуються факту зміни керівника товариства.
Згідно з протоколом № 46 від 07.11.2016р. по всім питанням порядку денного учасником - ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі 100 %, рішення прийнято "ЗА".
Позивач вважає, що рішення загальних зборів учасників ТОВ "Благовеста", оформлені протоколами № 43 від 05.05.2016р. та № 46 від 07.11.2016р., мають бути визнані недійсними, оскільки:
- частка 100 % вартості статутного капіталу ТОВ "Благовеста" вибула із володіння ОСОБА_1 незаконно, що встановлено судовими рішеннями у справах № 199/5098/15-ц та № 904/2581/16;
- порушено порядок скликання загальних зборів, так як єдиний учасник ТОВ "Благовеста" - ОСОБА_1 загальні збори від 05.05.2016р. та від 07.11.2016р. не скликав;
- на загальних зборах був відсутній кворум, адже єдиний учасник ТОВ "Благовеста" - ОСОБА_1 не приймав участі у загальних зборах від 05.05.2016р. та від 07.11.2016р.
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом. 
Позивачем було заявлено клопотання про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними. 
Натомість відповідачем-1 було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. 
3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.
Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту порушеного права колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 
За приписами статті 15 ЦК України, кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. 
Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
У ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. 
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних осіб і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 20 ГК України способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронюваного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушення (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. у справі № 925/1265/16). Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними та ефективними (п. 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019р. у справі          № 310/11024/15-ц). 
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (п. 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. у справі № 925/1265/16).
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі                          № 338/180/17, від 11.09.2018р. у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019р. у справі                              № 569/17272/15-ц.
Також Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових заходів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020р. у справі                                   № 910/3009/18, від 19.01.2021р. у справі № 916/1415/19), а також, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (п. п. 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі            № 488/5027/14-ц).
Як вбачається із змісту заявлених позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Благовеста", оформлених протоколами № 43 від 05.05.2016р. та № 46 від 07.11.2016р., визнання недійсним Статуту ТОВ "Благовеста" та скасування реєстраційних дій, позивач, як учасник Товариства, прагне поновити своє право володіння часткою у статутному капіталі ТОВ "Благовеста", тобто прагне відновлення становища, яке існувало до прийняття оспорюваних рішень загальних зборів від 05.05.2016р. та 07.11.2016р.
У спірних правовідносинах поновлення порушених корпоративних прав позивача у разі здійснення їх захисту в судовому порядку безпосередньо пов`язане зі здійсненням державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників ТОВ "Благовеста", тобто пов`язане з відносинами у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а тому ефективність обраного позивачем способу захисту його порушених корпоративних прав визначається з урахуванням можливості у разі задоволення позову поновити такі права, у цьому випадку здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про склад учасників ТОВ "Благовеста". 
На сьогодні існує стала та послідовна судова практика Великої Палати Верховного Суду щодо способу захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово підкреслювала, що єдиний належний спосіб захисту у такій категорії справ міститься у ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", зокрема, у п. п. 60-61 постанови від 22.10.2019р. у справі № 923/876/16 зазначено, що позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців  та громадських формувань. Вичерпний перелік способів захисту прав учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини 5 статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі. 
У п. 32 постанови від 18.03.2020р. у справі № 466/3221/16-а та п. 43 постанови від 01.04.2020р. у справі № 813/1056/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що вичерпний перелік способів захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю або додатковою відповідальністю, міститься у ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. У разі, якщо позивач прагне відновити склад учасників товариств, який існував до стверджуваного порушення його прав або інтересів, і таке відновлення не може бути здійснене шляхом стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (підпункт "е" пункту 3 частини 5 статті 17 цього Закону), то належним способом захисту в цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини 5 статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі. 
Аналогічний правовий висновок викладений також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019р. у справі № 927/97/19, від 08.09.2020р. у справі                            № 916/667/19, від 03.11.2020р. у справі № 922/88/20.
Зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду мають загальний характер та мають враховуватись при вирішенні питання щодо належності обраного позивачем способу захисту в усіх справах, що стосуються зміни розміру часток та відновлення складу учасників товариства, який існував до стверджуваного порушення його прав або інтересів. 
При цьому, належність та ефективність такого способу захисту порушених прав обумовлюється балансом інтересів усіх учасників і самого товариства. Тобто, ухвалюючи рішення про задоволення такого позову одного із учасників товариства, суди мають враховувати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства, включаючи колишніх учасників, також не збігаються. 
Вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства, та надавати оцінку добросовісності відповідачів, які в разі задоволення позовних вимог будуть позбавлені своїх часток або їх частин у грошовому або відсотковому виразі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019р. у справі  № 923/876/16).
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
З огляду на вищенаведену позицію Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із тим, що обраний позивачем спосіб захисту, як неефективний, не призведе до відновлення його порушеного права, оскільки задоволення вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідно не матиме наслідком відновлення становища позивача, яке існувало до прийняття оспорюваних рішень загальних зборів від 05.05.2016р. та 07.11.2016р.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у позові слід відмовити з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту. 
Також у даній справі, відповідачем-2 зазначено Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Проте, фактично спір щодо вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Благовеста" виник між позивачем, ТОВ "Благовеста" та третіми особами щодо порушення останніми прав позивача на володіння майном, на що правомірно звернув увагу місцевий господарський суд у своєму рішенні у даній справі. 
          Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність становить три роки.
Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Таким чином, оскільки позивачем обрано не належний спосіб захисту і судом не встановлено факту порушення прав позивача, підстави для застосування позовної давності відсутні. 
За наведених обставин, клопотання відповідача-1 про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. В зв`язку з цим, місцевий господарський суд не мав надавати оцінку причинам пропуску строку позовної давності згідно із заявою позивача про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Разом із тим, наявність такої оцінки не впливає на зроблений судом висновок про те, що підставою відмови у задоволенні позовних вимог є обрання позивачем не належного та не ефективного способу захисту права. 
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався  місцевий господарський суд. 
3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
3.5. Розподіл судових витрат.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. ст. 129, 282 ГПК України  у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу. 
          Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
          Рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 22.06.2021р. у справі              № 904/272/21 - залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено - 08.12.2021р.

          Головуючий суддя                                                                       І.О. Вечірко

          Суддя                                                                                          Т.А. Верхогляд  

          Суддя                                                                                          Л.М. Білецька