КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/11011/2021           
справа №760/20558/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2021 року                                                                                                     м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Вербової І.М., Соколової В.В.
 
розглянувши в письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОБУДОВА" на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Козленко Г.О. 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОБУДОВА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
 
встановив:
 
   Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року справу передано за підсудністю до Кузнецовського міського суду Рівненської області.
 
Не погодившись з постановленою ухвалою, ТОВ "НОВОБУДОВА" подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Посилається на те, що позовні вимоги стосуються заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою знаходження нерухомого майна, відтак слід керуватися правилами про виключну підсудність.
 
            Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
 
        Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
 
 Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Передаючи справу за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться у м.Вараш Рівненської області.
 
З такими висновками апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.
 
З матеріалів справи убачається, що предметом позовних вимог є стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою знаходження нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач.
 
Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
 
Статтею 30 ЦПК України, зокрема, частиною 1, визначені виключні підстави підсудності справ, якщо позови, що виникають із приводу нерухомого майна. Такі позови пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
 
Верховний Суд у складі першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 навів такі висновки:
"Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.
З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності".
 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 зазначила таке:
"Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".
 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 навела висновки про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.
 
Предметом позовних вимог у справі за позовом ТОВ "НОВОБУДОВА" є стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою знаходження нерухомого майна, відтак розгляд такого спору має здійснюватись судом з урахуванням правил про виключну підсудність.
 
У зв`язку із цим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОБУДОВА" задовольнити.
 
 Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 01 листопада 2021 року. 

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         І.М. Вербова

                                                                                              В.В. Соколова