КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 754/6955/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9787/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Сенюта В.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
20 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                         Нежура В.А.
судді                                              Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,
секретар                                        Рудик О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду              м. Києва від 21 травня 2021 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Столиця», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича про визнання недійсним правочину, припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації права власності,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ФК «Столиця», ПН КМНО Войтовського В.С. про визнання недійсним правочину, припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрацію права власності.
У травні 2021 року ОСОБА_1 була подана заява про забезпечення позову. Подана заява обґрунтована тим, що 26.01.2021 відповідач ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 уклав договір відступлення права вимоги до договору № 125 про участь у ФФБ від 30.08.2018 на користь ОСОБА_3 .. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 253564471 від 20.04.2021 квартира НОМЕР_1 зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_3 
ОСОБА_2 отримавши від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 703 760,00 грн. діяв умисно на шкоду інтересам всіх членів його сім`ї. Вказані дії мають місце у період розгляду Деснянським районним судом м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а також справи про поділ спільного майна подружжя, до обсягу якого квартира НОМЕР_1 або еквівалент ринкової вартості квартири не було включено. Заявник вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідач ОСОБА_3 вправі розпорядитися кв. НОМЕР_1 шляхом подальшого відчуження добросовісному набувачу. 
На підставі викладеного, заявник просить забезпечити свій позов шляхом накладення арешту на майно - на квартиру АДРЕСА_2 , загальна площа 46,3 кв.м., житлова площа 18 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2308976680000, що зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 державним реєстратором ПН КМНО Войтовським В.С. (а.с. 9-10зв).
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.05.2021 у задоволені заяви позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ФК «Столиця», ПН КМНО Войтовського В.С. про визнання недійсним правочину, припинення права власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрацію права власності відмовлено (а.с. 13-16).
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі. Вказує, що позовні вимоги ґрунтуються на тому, що «Право вимоги» випливає з «Права очікування», які разом утворюють єдине «майнове право» - право вимагати від ФК передати кредитору у власність нерухоме майно (кв. НОМЕР_1 ). Розпорядження таким майновим правом можливе лише за згодою другого подружжя, і такої згоди ОСОБА_1 не надавала ОСОБА_2 .
Також, позовні вимоги включають вимогу припинити право власності на указану квартиру, що зареєстрована на ОСОБА_3 , яка має можливість до завершення розгляду спору розпорядитися квартирою шляхом відчуження її іншим особам (а.с. 21-22).
16.06.2021 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що у заяві не було належно обґрунтовано та подано жодних доказів того, що ОСОБА_3 може відчужити спірне майно на користь третіх осіб і що буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду (а.с. 39-44).
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що представником не доведено того, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду. Крім того, посилання позивача на те, що відповідач може відчужити спірне майно на користь третіх осіб є лише припущеннями та не підтверджені жодними доказами.
Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.
Статтею 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 у період перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 уклав договір № 125 про участь у фінансуванні будівництва від 30.08.2018, що стосується 1-кімнатної квартири АДРЕСА_2 . Невід`ємний додаток № 1 до договору № 125, план квартири, свідоцтво про участь у ФФБ виду А № 125.1 від 30.08.2018, характеристики будинку за підписом архітектора, платіжне доручення № 3 на суму 705 432,00 грн. від 30.08.2018, що має призначення платежу - участь у ФФБ згідно договору - 125, платіжне доручення № 4 на суму 21 162,96 грн. від 30.08.2018, що має призначення платежу - винагорода за управління коштами.
26.01.2021 ОСОБА_2 уклав договір відступлення прав вимоги від 26.01.2021 до договору № 125 про участь у ФФБ від 30.08.2018 на користь ОСОБА_3 та складений акт приймання-передачі документів від 26.01.2021, що підтверджують права та обов`язки за договором - 125.
Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 253564471 від 20.04.2021 право власності на квартиру АДРЕСА_2 на даний час зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 .
В даній справі, позивачем порушується питання про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно, визнання недійсним правочину, припинення права власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав, яке зареєстровано за  ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Крім того, слід звернути увагу на те, що такі заходи забезпечення позову є тимчасовими і не передбачають вирішення спору по суті та виключають в даному випадку завдання відповідачу будь-яких збитків та порушення його прав, натомість спроможні запобігти порушенню прав позивача в разі задоволення майбутнього позову.
Враховуючи те, що квартири  АДРЕСА_2 ,на яку позивач просить накласти арешт є предметом спору, зміст позовних вимог та їх співмірність, а також те, що для вжиття заходів забезпечення позову є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, зокрема його подальше відчуження відповідачем, правомірність набуття якого оскаржується, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року скасувати. 
Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на майно - на квартиру АДРЕСА_2 , загальна площа 46,3 кв.м., житлова площа 18 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2308976680000, що зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 державним реєстратором ПН КМНО Войтовським Валентином Сергійовичем.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складений 22 жовтня 2021 року.
 
Суддя-доповідач                                                                                  В.А. Нежура
 
Судді                                                                                            Р.В. Березовенко
 
                                                                                                       О.Ф. Лапчевська