ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

Справа № 991/7474/21
Провадження № 1-кс/991/7580/21
У Х В А Л А
15 грудня 2021 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

04.11.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).
Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 звернулась до ДБР із заявою від 02.11.2021 за про вчинення суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Однак відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесені.
У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернулась до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ДБР та просить слідчого суддю зобов`язати останніх внести відповідні відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, скаргу просила задовольнити.
Уповноважений представник ДБР, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився.
За вказаних обставин, враховуючи положення ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність учасників судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з вимогами ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 – 380 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України (далі – КК України), статтями 2062, 209, 211, 3662, 3663 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1 - 3 частини п`ятої статті 216 КК України.
В примітці до ст. 45 КК України перелічені злочини, які вважаються корупційними, зокрема, передбачені ст. 191, ст. 364 КК України.
Правила визначення підслідності, що визначені ч. 5 ст. 216 КПК України умовно можна поділити на наступні: за суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України); за розміром предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України); за «адресатом активного підкупу чи впливу» (п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України).
Відтак, для того, щоб слідчий суддя Вищого антикорупційного суду мав повноваження здійснювати розгляд скарг чи клопотань потрібно встановити, зокрема, наявність одного із критеріїв, які пов`язані з умовами, визначеними у вищевказаній ч. 5 ст. 216 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до ДБР із заявою від 02.11.2021 про вчинення суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 1 КК України.
Досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності ДБР визначено у ч. 4 ст. 216 КПК України, де передбачено здійснення вказаним слідчим органом досудового розслідування відносно судді, крім випадків, коли здійснення досудового розслідування віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.
За змістом ч. 5 ст. 216 КК України, описані у заяві ОСОБА_3 обставини можливого вчинення кримінальних правопорушень, серед яких корупційне кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 364, можуть бути предметом перевірки в кримінально – процесуальному порядку слідчими Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), як такі, що вчинені суддею.
Пунктом 3 частини 5 статті 216 КПК України передбачено, що детективи НАБУ з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, які віднесені цією статтею до його підслідності, за рішенням Директора НАБУ та за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури можуть також розслідувати кримінальні правопорушення, які віднесені до підслідності слідчих інших органів.
Разом з тим, заявниця до НАБУ із заявою про кримінальне правопорушення не зверталась.
Таким чином уповноважені особи ДБР не наділені повноваженнями розслідувати описані у заяві ОСОБА_3 від 02.11.2021 обставини, в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, тому не були зобов`язані вносити відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР на підставі цієї заяви.
Разом з тим, описані у заяві ОСОБА_3 обставини, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, можуть бути предметом перевірки уповноваженими особами ДБР.
Однак, на наведені у ст. 331 КПК України правила підсудності кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду, не відносять зазначені вище кримінальні правопорушення до підсудності цього суду.
За таких обставин, слідчі судді Вищого антикорупційного суду не здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів людини у цих кримінальних провадженнях, в тому числі, не надають оцінку діям уповноважених осіб ДБР щодо невенсення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що в діях уповноважених осіб ДБР відсутня бездіяльність, тому правові підстави для задоволення скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, 

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, – відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії. 

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1