УХВАЛА

09 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 580/406/21
адміністративне провадження № К/9901/38027/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Яковенка М.М., 
розглянув матеріали касаційної скарги приватного підприємця ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі за адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021, у задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_1 відмовлено. 
18.10.2021 позивач засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду направив касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя   статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС). 
Частиною першою статті 13 КАС  визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої   статті 328 КАС  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього   Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього   Кодексу   позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень адміністративну справу №580/406/21 розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач у касаційній скарзі наводить доводи, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме: правильного застосування підпункта 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України при встановлені за наслідками фактичної перевірки господарської діяльності фізичної особи-підприємця порушень пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (щодо відсутності у контролюючого органу повноважень проводити інвентаризацію товарів за місцем проведення перевірки СПД - фізичних осіб).
За змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного, важливого питання у правозастосуванні, відповідь касаційного суду на яке мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для широкого кола суб`єктів правовідносин.
Верховним Судом вже зроблено висновок щодо застосування підпункта 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах у постановах від 23.07.2020 у справі №640/5215/19, від 13.02.2019 у справі №820/817/17.
Вимога пункту 4 частини другої статті 330 КАС означає, зокрема, що підстава касаційного оскарження у касаційній скарзі повинна стосуватися підстав, з яких судом апеляційної інстанції задоволено або відмовлено у задоволенні позову.
Згідно зі встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами у справі акт зняття залишків товарів за місцем здійснення позивачем господарської діяльності на момент перевірки підписано позивачем. У цьому акті підтверджується наявність у позивача підакцизних товарів (сигарет) на суму 75863,00 грн та не надання документів щодо їх придбання. Вартість вказаних товарних запасів на момент перевірки приватним підприємцем ОСОБА_1 не оспорюється.
Відповідно до пункту 1 частини першої   статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями   248, 328, пунктом 1 частини першої статті  333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон   М.М. Яковенко