ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 825/1943/17
адміністративне провадження № К/9901/50028/18 

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і вимоги про сплату боргу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.12.2017 (суддя - Житняк Л.О.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 (головуючий суддя - Вівдиченко Т.Р., судді: Беспалов О.О., Губська Л.В.) у справі №825/1943/17.

встановив:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -                                                  ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області) від 27.07.2017№ 0002991302, № 0003001302 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2017р. № Ф-1022-17.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.12.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018, позов задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДФС у Чернігівській області оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.12.2017, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю. 

В обґрунтування доводів ГУ ДФС у Чернігівській області зазначає, що  оскаржувані податкові повідомлення-рішення та вимога прийняті на підставі та  у відповідності до норм чинного законодавства.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, ГУ ДФС у Чернігівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати податків і зборів ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 29.06.2017 № 349/13/ НОМЕР_1 , в якому, зокрема,  відображено висновки про порушення позивачем положень:

пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, а саме: занижено суму доходу від здійснення підприємницької діяльності протягом 2015 року (період з 01.04.2015 по 31.12.2015) на загальну суму 22175,00 грн., в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб 3326,25 грн., в т.ч. за 2015 рік 3326,25 грн.;

пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано військовий збір за 2015 рік в сумі 332,63 грн.

На підставі названого акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.07.2017 № 0002991302 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 3326,25 грн. та штрафних санкцій у розмірі 831,50 грн.; № 0003001302 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем 332,63 грн. та штрафною санкцією 83,16 грн., а також вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2017 № Ф-1022-17.

Так, підставою для оспорюваного донарахування з податку на доходи фізичних осіб, став висновок податкового органу про заниження валового доходу від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.04.2015 по 31.12.2015 на загальну суму 22175,00 грн. на підставі відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів.

У поданих ФОП ОСОБА_2 до податкового органу податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ відображено, що ФОП ОСОБА_2 нараховано та виплачено позивачу за 2-4 квартали 2015 року дохід у сумі 22 275,00 грн.

Згідно з пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 дія якого поширюється на податкових агентів, які нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV Податкового кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір передбачений п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу (п. 1.3 Порядку).
Згідно положень п. 3 розділу ІІІ Порядку, у графі 2 «Податковий номер або серія та номер паспорта» відображається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта фізичної особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), про яку надається інформація в податковому розрахунку.
У графі 3а «Сума нарахованого доходу» відображається (за звітний квартал) дохід, який нараховано фізичній особі відповідно до ознаки доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. У разі нарахування доходу його відображення у графі 3а є обов`язковим незалежно від того, виплачені такі доходи чи ні. Нарахований дохід відображається повністю, без вирахування податку на доходи фізичних осіб, суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, суми податкової соціальної пільги за її наявності.
У графі 3 «Сума виплаченого доходу» відображається сума фактично виплаченого доходу платника податку податковим агентом. У графі 4а «Сума нарахованого податку» відображається сума податку, нарахованого та утриманого з доходу, нарахованого платнику податку згідно із законодавством. У графі 4 «Сума перерахованого податку» відображається фактична сума перерахованого податку до бюджету. У графі 5 «Ознака доходу» зазначається ознака доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. Ознака доходу визначається до нарахованого доходу.

Судами з`ясовано, що позивачем надано ФОП ОСОБА_2 товар під реалізацію у 2-му, 3-му та 4-му кварталах 2015 року. При цьому, вказаний товар, був повернутий позивачу у грудні 2015 року. Позивач стверджує, що у вказаний період він мав витрати з закупівлі товару, проте будь-якої виручки (грошової або не грошової) від ФОП ОСОБА_2 за період з 01.04.2015 по 31.12.2015 не отримано.

В ході проведення перевірки та процедури адміністративного оскарження позивачем було надано пояснення та копії первинних документів, а саме:

накладну на продаж під реалізацію від 17.04.2015 б/н на суму 5 235,00 грн;
накладну на продаж під реалізацію від 03.07.2015 б/н на суму 8 300,00 грн;
накладну на продаж під реалізацію від 01.10.2015 б/н на суму 8 640,00 грн;
накладну на повернення від 29.12.2015 №14 на суму 22 175,00 грн;
банківську виписку по рахунку № НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк".

Також, додатково було надано копії первинних документів, підтверджуючих факт придбання (оплати) товару у ТОВ «Компанія Ліберті Україна», а саме: видаткові накладні від 05.02.2015 №ЛУ-0001885, від 20.05.2015 №ЛУ-0008120, від 14.09.2015 №ЛУ-0015389; квитанції від 05.02.2015, від 19.05.2015 та від 11.09.2015.

Таким чином, повернення позивачу повного обсягу товару, наданого під реалізацію, унеможливлює отримання ним доходу від його реалізації, оскільки реалізація продукції з боку ФОП ОСОБА_2 не відбулася.

Отже, рішення судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову є правильними та підлягають залишенню без змін.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 у справі №825/1943/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
 Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева  Р.Ф. Ханова