УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху
15 листопада 2021 року 
м. Київ
справа №640/24967/20
провадження №К/9901/38923/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №640/24967/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа ПАТ «Банк Михайлівський» про стягнення коштів,
у с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа ПАТ «Банк Михайлівський», у якому просили:
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 заподіяні збитки на загальну суму 50025,17 грн., з яких: пеня становить 21 361,64 грн., 3% річних 5 165,93 грн., інфляційні збитки 23497,60 грн.;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заподіяні збитки на загальну суму 141738,00 грн., з яких: пеня становить 60 524,66 грн., 3% річних 14 636,80 грн., інфляційні збитки 66 576,54 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2021, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивачі із вказаними судовими рішеннями не погодилися, тому звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, натомість, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Верховний Суд дійшов висновку, що зазначену скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.
Верховний Суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
На порушення вимог вказаної норми, заявники до касаційної скарги не додали доказів сплати судового збору.
Водночас ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у касаційній скарзі зазначили, що звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення з Фонду майнової відповідальності за договором банківського вкладу, як споживачі фінансових послуг на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», що було підтверджено висновками, зробленими, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16-ц.
Щодо цього колегія суддів зауважує наступне.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Коваленко Н.В., Кравчука В.М., встановивши наявність неоднакового застосування Верховним Судом ч. 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» в аналогічних правовідносинах, дійшов висновку, що існує необхідність відступу від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 15.05.2019 у справі №817/777/16 (п. 23 цього судового рішення) та ухвалою від 29.04.2021 передав справу №160/15864/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №160/15864/20 дійшла висновку про те, що дія частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а тому немає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору в цій справі.
Тому Велика Палата Верховного Суду, дійшла висновку про необхідність відступити від правового висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі № 817/649/16 (11-1032апп18), оскільки цей висновок протирічить висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 15 травня 2019 року у справі № 817/777/16, і підстав для відступу від такого висновку не вбачається.
Своєю чергою, колегія суддів наголошує на тому, що у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 15.05.2019 у справі № 817/777/16 зроблено висновок про те, що дія частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення останнім владних управлінських функцій.
Отже, зважаючи на вищевикладене, заявники мають сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Своєю чергою відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною сьомою статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102 гривні.
Позовна заява подана фізичними особами у 2020 році й містила дві позовні вимоги майнового характеру, тобто розмір судового збору під час подання зазначеного позову мав би становити з ОСОБА_1 (друга позовна вимога) - 1417,38 грн., а з ОСОБА_2 (перша позовна вимога) - 840,80 грн.
За правилом підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає з ОСОБА_1 - 2834,76 грн., з ОСОБА_2 - 1681,60 грн. і підлягає сплаті кожним скаржником окремо.
За таких обставин касаційну скаргу треба залишити без руху та встановити скаржникам строк для усунення її недоліків у спосіб надсилання на адресу суду двох документів про сплату судового збору в розмірі 2834,76 грн. та 1681,60 грн.
Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів:  ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ):  37993783
Банк отримувача:  Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN):  UA288999980313151207000026007
Код  класифікації доходів бюджету:  22030102
Найменування податку, збору, платежу:  Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу:  *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Одночасно правилами частини другої статті 169 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано без дотримання вимог, встановлених КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої статті 332 КАС України та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначеного вище недоліку, а саме: надати суду два платіжні документи, які підтверджують сплату судового збору в розмірі 2834,76 грн. та 1681,60 грн.
Керуючись приписами статей 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі № 640/24967/20 залишити без руху.
3. Надати скаржникам строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб