СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року                              м. Харків                                  Справа № 905/1835/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” м. Краматорськ, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 26.07.2021 року у справі №905/1835/20 (суддя Паляниця Ю.О.);

за позовом - Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області м.Торецьк, Донецька область;
до - Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” м.Краматорськ, Донецька область;
про стягнення 4 062,03 грн.

ВСТАНОВИВ:
          
У жовтні 2020 року до господарського суду Донецької області звернулося Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, м. Торецьк (далі-Позивач) з позовною заявою до Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі”, м. Краматорськ (далі-Відповідач) про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 4 062,03 грн.
Рішенням господарського суду Донецької області від 26.07.2021 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача дебіторську заборгованість в розмірі 3 859,30 грн, в іншій частині позову - відмовлено. Судові витрати віднесені на сторони пропорційно задоволеним вимогам.
Відповідач, не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить спірне рішення скасувати та постановити у справі №905/1835/20 нове судове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення дебіторської заборгованості відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що Позивачем до суду першої інстанції не надано жодних первинних документів щодо перерахованих сум субсидій виконавцю послуг за переліком осіб, відносно яких було здійснено перевірку та встановлено факт відсутності прав на отримання державної підтримки. Також Відповідачем зазначено, що з 01.01.2019 року виконавцем комунальних послуг з постачання електричної енергії є ТОВ “Донецькі енергетичні послуги”, а тому Відповідач не має доступу до особових рахунків отримувачів субсидії після розподілу ринку енергії з 01.01.2019 року та не може зняти відповідні суми з особових рахунків отримувачів субсидій.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 року у справі №905/1835/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідач на рішення господарського суду Донецької області від 26.07.2021 року у справі №905/1835/20 та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 20.09.2021 року від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Відповідача, за змістом якого Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення господарського суду Донецької області від 26.07.2021 року у справі №905/1835/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 20.09.2021 року від Позивача надійшла заява про заміну позивача у справі, відповідно до якої останній прохав суд замінити Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на Управління соціального захисту населення Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області. В обґрунтування вищезазначеної заяви Позивач зазначав, що відповідно до розпорядження керівника Торецької міської військово-цивільної адміністрації від 14.06.2021 року №30р “Про перейменування самостійних структурних підрозділів військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області”, Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області перейменоване в Управління соціального захисту населення Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Барбашової С.В. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Стойка О.В., судді Попков Д.О., Істоміна О.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 року вищезазначену заяву - задоволено, замінено Позивача у справі №905/1835/20 з Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (ЄДРПОУ 26000411, 85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Євгена Седнєва, буд. 1) на Управління соціального захисту населення Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області (ЄДРПОУ 26000411, 85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Євгена Седнєва, буд. 1).
Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.
За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні обставини:
- укладення 02.01.2018 року між Позивачем та ПАТ “ДТЕК Донецькобленерго” Договору №3 на фінансування витрат підприємства за надані послуги електропостачання для населення (далі-Договір, спірний Договір), предметом якого є фінансування витрат підприємства за надані послуги електропостачання для населення згідно Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого, пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (зі змінами та доповненнями);
- зміна найменування ПАТ “ДТЕК Донецькобленерго” на Акціонерне товариство “ДТЕК Донецькі електромережі”, та укладення між сторонами додаткових угод до Договору від 28.02.2018 року, від 18.06.2018 року, від 22.08.2018 року та від 28.01.2019 року, якими з поміж іншого внесено зміни до п. 4.1 Договору, та зазначено, що договір діє до 31.12.2019 року, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по Договору;
- надання Відповідачем протягом 2018 року послуг з електропостачання населенню та нараховування пільг окремим категоріям громадян, здійснення Позивачем фінансування пільг та субсидій населенню, нарахованих Відповідачем за рахунок субвенцій з Державного бюджету України;
- здійснення Позивачем протягом січня-травня 2020 року перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 рік (далі-спірний період) по особовим справам отримувачів житлової субсидії, які звернулись за її призначенням до 31.12.2018 року, за результатами якого з поміж іншого Позивачем було проведено як донарахування так і зняття сум субсидії по послузі електропостачання, яку надавав Відповідач у зазначений період, а також встановлення Позивачем за результатами перерахунку факту наявності у Відповідача перед Позивачем дебіторської заборгованості у розмірі 4 062,03 грн;
- звернення Позивача до Відповідача з численними листами щодо повернення дебіторської заборгованості в сумі 4 062,03 грн та висловлення Відповідачем заперечення про наявність у нього відповідної дебіторської заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на порушення Відповідачем умов Договору №3 від 02.01.2018 року на фінансування витрат підприємства за надані послуги електропостачання для населення. За твердженням Позивача, заборгованість в розмірі 4 062,03 грн виникла внаслідок проведення ним протягом січня-травня 2020 року перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 рік по особовим справам отримувачів житлової субсидії, які звернулись за її призначенням до 31.12.2018 року.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що з 01.01.2019 року надавачем послуг з постачання електричної енергії стало ТОВ “Донецькі енергетичні послуги”, якому Відповідачем передані всі особові рахунки та суми переплат споживачів. Відповідачем зазначено, що на момент передачі особових рахунків населення, послуги по постачанню електричної енергії були надані у повному обсязі, а будь-яка заборгованість була відсутня. Відповідно до акту звіряння заборгованості між АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” та Позивачем станом на 01.01.2020 року заборгованість становила 15 987,44 грн, проте була сплачена Відповідачем 30.06.2020 року. Також у відзиві на позову заяву Відповідач зазначив, що оскільки згідно з Положенням про порядок призначення житлових субсидій, яке затверджено постановою №848 від 21.10.1995 року Кабінету Міністрів України сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, Відповідач є неналежним відповідачем у даній справі.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявленої Позивачем до стягнення суми заборгованості лише в розмірі 3 859,30 грн. Відмовляючи в частині стягнення 202,73 грн, суд першої інстанції зазначив про відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження факту, що саме Відповідач був виконавцем послуг по відношенню до Киреєвої І.К. та особою на рахунок якої були перераховані надмірно сплачені суми житлових субсидій.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.
Відповідно до матеріалів справи між сторонами було укладено Договір (з урахування змін внесених додатковими угодами), на виконання якого Відповідачем було надано протягом 2018 року послуги з електропостачання населенню та нараховування пільг окремим категоріям громадян, а Позивачем здійснено фінансування пільг та субсидій населенню, нарахованих Відповідачем за рахунок субвенцій з Державного бюджету України.
Проте, Позивачем в період січень - травень 2020 року було проведено перерахунок раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року, що стало наслідком здійснення Позивачем донарахування та зняття сум субсидії по послузі електропостачання отримувачам житлової субсидії, яку надавав Відповідач у відповідний період.
За результатами проведення вищезазначеної перевірки Позивачем у січні 2020 року було зроблено донарахування сум субсидій за спірний період у розмірі 5 114,46 грн по особовим справам №1613 (зняття субсидій) та №6158 (донарахування субсидій).
В подальшому Позивачем було здійснено зняття сум субсидій за спірний період, а саме:
- у лютому 2020 року у розмірі 3 789,77 грн по особовим справам за №75633, №11109, №75251, №6853, №7661, №8198;
- у березні 2020 року у розмірі 572,64 грн по особовій справі №30028;
- у квітні 2020 року у розмірі 1053,20 грн по особовим справам за №6447, №7176, №58529, №88603, №3123;
- у травні 2020 року у розмірі 3760,88 грн по особовим справам за №72789, №127, №13013, №4733, №91136, №88686, №189.
На підставі вищенаведеного Позивач у позовній заяві зазначив про наявність у Відповідача перед Позивачем дебіторської заборгованості у розмірі 4 062,03 грн.
Згідно зі ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.
За змістом частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
В силу приписів ст. 19 Закону України “Про державні цільові програми” центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики формує та подає до Кабінету Міністрів України разом з проектом закону про Державний бюджет України на відповідний рік перелік державних цільових програм із зазначенням обсягів фінансування кожної з них за рахунок бюджетних коштів.
Постановою №256 від 04.03.2002 року Кабінету Міністрів України (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі-Порядок), який відповідно до ст. 102 Бюджетного кодексу України визначав механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на відповідні послуги.
Згідно з п. п. 3, 4 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.
За правилами п. 5 Порядку підприємства - надавачі послуг з постачання електроенергії, транспортування, розподілу та постачання природного газу, послуг з тепло-, водопостачання і водовідведення, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вивезення побутового сміття та рідких нечистот, доставки громадянам повідомлень про призначення субсидії готують реєстри обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, що підлягають перерахуванню, відповідно до фактичних обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, але не вище обсягів нарахованих сум пільг і субсидій, і надсилають їх протягом місяця, але не пізніше 14 числа місяця, що настає за звітним періодом, фінансовим органам райдержадміністрацій, виконавчих органів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення), об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, та головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів. Форма та порядок заповнення реєстру встановлюються Мінфіном.
Відповідно до п. 6 Порядку, фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення), об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, на підставі інформації, зазначеної у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри сум, що підлягають перерахуванню, та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі у визначені у цьому пункті строки.
У відповідності до п. 13 Порядку звіряння, розрахунок та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо - та електропостачання для індивідуального опалення здійснюються відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995р. №848 “Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива” і від 23 серпня 2016 р. №534 “Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення та послуг з газо-, електропостачання для індивідуального опалення”.
Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій регламентуються Положенням про порядок призначення житлових субсидій (далі- Положення), затвердженим постановою №848 від 21.10.1995 року Кабінету Міністрів України “Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива” та Бюджетним кодексом України. 
Згідно з п. 3 Положення (в редакції до 01.10.2019 року) призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Відповідно до вказаного Положення, в редакції, яка діяла до 01.01.2019 року, житлові субсидії на оплату житлово-комунальних послуг надавались громадянам не у грошовій формі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів на рахунки надавачів послуг.
В подальшому, постановами №1176 від 27.12.2019 року Кабінету Міністрів України “Деякі питання надання житлових субсидій населенню у грошовій формі” та  №62 від 06.02.2019 року “Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України” були внесені зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою №848 від 21.10.1995 року Кабінету Міністрів України “Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива”, відповідно до яких громадяни, які звернулись за субсидією з січня 2019 року отримують субсидію у грошовій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ “Ощадбанк” на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ “Ощадбанк” договору.
Після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення (в разі використання природного газу/електричної енергії для індивідуального опалення) повертається підприємством - виробником/виконавцем такої послуги до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії (п.15 Положення).
Механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидій для відшкодування витрат на оплату послуг із централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання був визначений пунктом 12 Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг (далі-Порядок №534), затвердженого постановою №534 від 23.08.2016 року Кабінету Міністрів України “Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг”, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин.
У разі відсутності кредиторської заборгованості перед надавачем послуги, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом та відсутності поточних нарахувань субсидій станом на перше число місяця, в якому подано акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій (у разі реорганізації, ліквідації підприємства тощо), надавач послуги, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив протягом зазначеного місяця перераховує невикористану суму субсидії на рахунок структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повертає до державного бюджету зазначені кошти в п`ятиденний строк з моменту їх надходження (п.11 Порядку №534).
Як вірно зазначено судом першої інстанції, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що надмірно перераховані грошові кошти за призначеними житловими субсидіями підлягають поверненню безпосередніми отримувачами, зокрема, сума житлової субсидії, яка надавалась не у грошовій формі, повертається виконавцем комунальних послуг. Перерахунок сум субсидій здійснений Позивачем за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року, тобто, враховуючи, що за вказаний період субсидії надавались за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку та виконавців комунальних послуг, суми субсидій заявлені Позивачем до стягнення мають бути повернуті виконавцем послуг.
На підставі вищенаведеного господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості в сумі 3859,30 грн, яка виникла внаслідок проведення Позивачем протягом січня-травня 2020 року перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року по особовим справам отримувачів житлової субсидії, які звернулись за її призначенням до 31.12.2018 року.
Доводів на спростування вищезазначеного апеляційна скарга Відповідача не містить. 
Щодо висновків суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, колегія суддів зазначає, що хоча Відповідач оскаржує спірне рішення господарського суду в повному обсязі, проте, будь-яких доводів щодо незгоди з рішенням суду в цій частині чи доводів на спростування таких висновків скарга Відповідача не містить, а тому в силу приписів ч. 1 ст. 269 ГПК України, законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині колегія суддів не перевіряє. 
Доводи апеляційної скарги про те що з 01.01.2019 року виконавцем комунальних послуг з постачання електричної енергії є ТОВ “Донецькі енергетичні послуги”, а тому Відповідач не має доступу до особових рахунків отримувачів субсидії після розподілу ринку енергії з 01.01.2019 року та не може зняти відповідні суми з особових рахунків отримувачів субсидії, колегією суддів визнаються необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами не тільки на підставі законодавчих положень, а і у зв`язку з укладання спірного Договору №3 від 02.01.2018 року, який діяв з моменту підписання і до 31.12.2019 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.4.1 Договору). Виходячи з того, що з настанням обставин, на які посилається Відповідач, відповідні зміни до Договору внесені не були, а також враховуючи той факт, що перерахунок раніше призначеної житлової субсидії здійснювався за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року, тобто в період дії Договору, Позивач правомірно звернувся із позовом саме до Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі”.
Твердження Відповідача, що Позивачем до суду першої інстанції не надано жодних первинних документів щодо перерахованих сум субсидій виконавцю послуг за переліком осіб, відносно яких було здійснено перевірку та встановлено факт відсутності прав на отримання державної підтримки, колегією суддів не приймаються до уваги, так як Відповідач в суді першої інстанції в наданому ним відзиві на позову заяву не заперечував вищезазначений факт, а тому в силу приписів ч. 4 ст. 165 ГПК України останній позбавляється права заперечувати проти такої обставини в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи вищезазначені висновки колегії суддів в межах даної справи та приписи чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про задоволення позовних вимог частково в розмірі 3 859,30 грн.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.
Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
За таких підстав рішення господарського суду Донецької області від 26.07.2021 року у справі №905/1835/20 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” м.Краматорськ, Донецька область - залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Донецької області від 26.07.2021 року у справі №905/1835/20 - залишити без змін.
          Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції віднести на Акціонерне товариство “ДТЕК Донецькі електромережі” м. Краматорськ, Донецька область.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню,  крім  випадків, визначених  п. 2  ч. 3 ст. 287 ГПК України. 
          Повний текст постанови складено 04.11.2021 року.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           Д.О. Попков