справа № 760/21942/21                                     головуючий у суді І інстанції Шереметьєва Л.А.
провадження № 33/824/4789/2021             суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

 
       ПОСТАНОВА      
      ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці Державної митної служби України Клімова Сергія Георгійовича, на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня  2021 року, якою: 
 
ОСОБА_1  (ОСОБА_1 ), громадянина Ірландії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Хмельницька область, місце постійного проживання:     АДРЕСА_1 , місце роботи: компанія «LTD IAD» на посаді робітника, паспорт громадянина Ірландії НОМЕР_1 виданий 16.05.2014; орган, що видав EIREANNACH /IRISH, 
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу  України,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня  2021 року громадянина Ірландії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнановинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень. Вилучений предмет правопорушення, а саме: 1200 євро, повернуто громадянину Ірландії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ). Стягнуто з громадянина Ірландії ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) судовий збір в розмірі 454 гр.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник Київської митниці Державної митної служби України Клімов  Сергій Георгійович, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу  України,  застосувати до нього стягнення  у вигляді  штрафу  у розмірі  ста  неоподаткованих  мінімумів доходів  громадян з конфіскацією  предмету  правопорушення  - грошових коштів  у сумі  1200 євро. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки суду про відсутність  підстав  для застосування  щодо правопорушника  додаткового стягнення  у виді  конфіскації  вилученої  валюти не ґрунтується  на вимогах  чинного законодавства  України. Законодавством не передбачено  можливості  звільнення правопорушника від застосування  щодо нього обов`язкового  стягнення, у тому числі  й конфіскації  предметів   порушення  митних правил.  
Учасники справи, повідомлені  судом  належним чином, в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду  апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням закону.
Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно з приписами ст. 489 МК України та ст. 289 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 471 МК України визначено, що відповідальність настає за порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Об`єктивна сторона правопорушення, за ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил від  04 липня 2021 року за  № 1219/10000/21, 04 липня 2021 року о 13 год. 35 хв. для проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» поступив громадянин Ірландії ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), що прибув до України з Ірландії, м. Дублін, рейсом FR9229, авіакомпанії «Ryanair».Для проходження митного контролю останній своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.
На підставі положень п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України, в якості використання однієї з форм митного контролю, співробітниками митниці було проведено усне опитування ОСОБА_1 (  ОСОБА_1 ), на запитання яких останній повідомив, що переміщує через митний кордон України приблизно 10 000, 00 євро.
Після проведення опитування ОСОБА_1 (  ОСОБА_1 ) було запропоновано пред`явити всю готівку в службовому приміщенні митниці, яким було видано готівку в розмірі 11200 євро, що знаходились в кишені куртки одягненої на пасажирі. Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів ОСОБА_1 (  ОСОБА_1 ) вся валюта належить йому особисто.
Своїми діями ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) порушив встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме: обравши формою проходження  митного контролю - проходження через «зелений коридор», а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 471 МК України.
З висновками суду першої інстанції щодо доведеності винуватості   ОСОБА_1  ( ОСОБА_1 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів, що становить 1700 грн., суд апеляційної інстанції погоджується, вважає їх законними та обґрунтованими, враховуючи наступне.  
За змістом ст. 366 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами здійснюється за двоканальною системою.
Частиною 1 ст. 366 МК України, визначено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.
Згідно з ч.2 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.
Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п.1.10 «Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом», затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 № 137, позначає закінчення «зеленого коридору», настає відповідальність за порушення митних правил.
Відповідно до приписів Постанови Правління НБУ № 3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та Постанови Правління НБУ № 5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» фізичні особи (резиденти та нерезиденти) ввозять в Україну та вивозять за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.
Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. При цьому перерахунок сум готівкової валюти і вартості банківських металів у євро для вимог вищевказаного «Положення…» здійснюється за офіційним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України або за курсом, визначеним згідно з офіційним курсом гривні до відповідних іноземних валют і банківських металів, установленим Національним банком, на день перетинання митного кордону України або на день пересилання готівкової валюти, банківських металів.
Оскільки ОСОБА_1 й самостійно, своїми діями, що були виражені у обранні для проходження митного контролю переміщуваною нимготівкової валюти обрав канал, що позначений символами зеленого кольору - «Зелений коридор», та на момент проходження митного контролю, належним чином заповненої митної декларації до митного оформлення не подав - в діях та бездіяльності Пшедзяла Анатолія вбачається порушення встановленого ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що в свою чергу, має ознаки порушення митних правил, визначених положеннями ст. 471 МК України.
Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини  ОСОБА_1 я у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, у зв`язку з чим вважав необхідним до нього застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1700,00 грн., разом з тим, конфіскаціювилучених відповідно до протоколу про порушення митних правил коштів у сумі 1200 євро вважав непропорційним покаранням до вчиненого правопорушення.
Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 471 МК України передбачено відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.
Згідно приписів Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та Постанови Правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» фізичні особи (резиденти/нерезиденти)  ввозять в Україну та вивозять за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.
За встановлених судом обставин ОСОБА_1 й намагався перемістити на митну територію України належні йомугрошові кошти в сумі 11 200 євро без ознак приховування, проте в порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, за що його обґрунтовано притягнутодо адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Водночас, як було встановлено, до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження завдання державі збитків внаслідок недекларування ПшедзяломАнатолієм коштів, які вінпереміщував на митну територію України. Тобто, конфіскація суми коштів, яка перевищує дозволений для ввезення еквівалент без декларування, що у даному випадку становить 1 200 євро, є надмірно суворим стягненням у порівнянні з тією шкодою, яка могла би бути завдана державі.
Конфіскація грошових коштів у даному конкретному випадку є непропорційним стягненням, оскільки покладає на ПшедзялаАнатолія «індивідуальний надмірний тягар» внаслідок порушення його права на повагу власності, гарантованого ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на рішенні Європейського суду з прав людини в справі Садоча проти України від 11 липня 2019 року, в якому Суд встановив порушення Україною вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки конфіскація всієї незадекларованої суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і була непропорційною до вчиненого правопорушення.
Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби про те, що суд  першої інстанції безпідставно не застосував до ОСОБА_1 я додаткове стягнення у вигляді конфіскації майна, яке згідно санкції ст. 471 МК України є обов`язковим.
Отже, апеляційна скарга представника Київської митниці Держмитслужби підлягає залишенню без задоволення, а постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня  2021 року -  без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника Київської митниці Державної митної служби України Клімова  Сергія Георгійовича -  залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            Березовенко Р.В.