ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/4875/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання:  Гогусь В. О., 

за участю представників сторін:
позивача  - Стеців Р. І. (адвоката), 
відповідача-1  - Дубового А. М. (адвоката), 
відповідача-2  - не з`явилися, 
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Афіша"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 (колегія суддів: Кордюк Г. Т. - головуючий, Мирутенко О. Л., Плотніцький Б. Д.) і рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2020 (суддя Руденко О. В.) у    справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат-Тернопіль"

до 1)       Приватного підприємства "Афіша", 2)       Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Морган Кепітал",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1)       Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, 2) Державного реєстратора Тернопільської філії Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області Чушенка Юрія Євгеновича,

про       визнання незаконним та скасування рішень Державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання недійсними договорів про відступлення прав за іпотечним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат-Тернопіль" (далі - ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган Кепітал"    (далі - ТОВ "ФК "Морган Кепітал") та Приватного підприємства "Афіша" (далі - ПП "Афіша") про:
- визнання незаконним та скасування рішення від 05.10.2017 № 37433386 державного реєстратора про реєстрацію права власності ПП "Афіша" (далі - рішення № 37433386) на нежитлове приміщення загальною площею 60,1 м2, номер запису про право власності 22688166, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3 (далі - нежитлове приміщення -1); 
- скасування державної реєстрації права власності ПП "Афіша" на нежитлове приміщення-1, проведеної державним реєстратором на підставі рішення №   37433386; 
- скасування запису № 22688166 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійсненого державним реєстратором на підставі рішення №   37433386;
- визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора від 05.10.2017 №   37432969 про реєстрацію права власності ПП "Афіша" (далі - рішення № 37432969) на нежитлові будівлі загальною площею 6681,6 м2, номер запису про право власності 22687931, що знаходяться за адресою: місто Тернопіль, вул.   Поліська, 14 (далі - нежитлові будівлі-2); 
- скасування державної реєстрації права власності ПП "Афіша" на Нежитлові будівлі-2, проведеної державним реєстратором на підставі Рішення № 37432969; скасування запису № 22687931 від 05.10.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійсненого державним реєстратором на підставі Рішення №      37432969 про реєстрацію права власності ПП "Афіша" на нежитлові будівлі-2;
- визнання недійсним договору, укладеного 03.10.2017 між ТОВ "ФК "Морган Кепітал" та ПП "Афіша", посвідченого нотаріусом за № 21389 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 29.03.2007;
- визнання недійсним договору, укладеного 03.10.2017 між ТОВ "ФК "Морган Кепітал" та ПП "Афіша", посвідченого приватним нотаріусом за № 21390, про відступлення прав за іпотечним договором від 25.09.2007.

1.2. Позивач зазначав, що державна реєстрація права власності за Відповідачем-2 на нежитлові приміщення (нежитлове приміщення-1 та нежитлові будівлі-2) була здійснена з порушенням частини 1 статті 35, статті 37 Закону України "Про іпотеку", статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За твердженням позивача, договори про відступлення прав вимоги підлягають визнанню недійсними, оскільки укладені за відсутності правових підстав для їх вчинення.  

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1.   Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2018, яке було залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2019, позов ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" задоволено.

2.2. Постановою Верховного Суду від 22.07.2019 рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської    області.

2.3. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2020 позов ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" задоволено частково; скасовано запис 22688166 від 05.10.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснений державним реєстратором на підставі рішення № 37433386 від 05.10.2017 про реєстрацію права власності ПП "Афіша" на нежитлове приміщення-1; скасовано запис 22687931 від 05.10.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснений державним реєстратором на підставі рішення № 37432969 від 05.10.2017 про реєстрацію права власності ПП "Афіша" на нежитлові будівлі-2; в решті позову відмовлено; вирішено стягнути з ПП "Афіша"      на користь ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" 3 524,00 грн судового збору. 

2.4. Ухвалюючи вказане рішення у справі, місцевий господарський суд      виходив із того, що відповідно до наведених у позовній заяві    підстав недійсність оспорюваних договорів (договорів від 03.10.2017 про відступлення      прав за іпотечними договорами) позивач пов`язує з порушенням статті 37 Закону України "Про іпотеку". Проте позивач      не обґрунтував, які саме його права (інтереси) порушено спірними правочинами, а також не навів норм чинного законодавства, які були порушені сторонами під час укладання оспорюваних договорів. Суд зазначив, що недійсність оспорюваних правочинів з відступлення права вимоги з підстав непроведення оцінки іпотечного майна в момент набуття права власності іпотекодержателем є помилковими, а правомірність набуття ПП "Афіша" прав іпотекодержателя за договорами іпотеки від 29.03.2007 № 755 та від 26.09.2007 №   10795 презюмується.      Разом із тим, суд встановив, що внаслідок реалізації      ПП "Афіша" свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку було здійснено державну реєстрацію за ПП "Афіша" права власності на спірні нежитлові приміщення. Посилаючись на частину 5 статті 37 Закону України "Про іпотеку" (у редакції після 04.02.2019) та висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20.03.2019 у справі №   306/2053/16-ц, суд зазначив, що нездійснення оцінки предмета іпотеки на момент переходу права власності до іпотекодержателя є порушенням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. Тому підставою для скасування державної реєстрації права власності   ПП "Афіша" на предмет іпотеки є порушення іпотекодержателем вимог законодавства під час реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в частині проведення експертної оцінки предмета іпотеки на день придбання. Суд зазначив, що відповідно до усталених правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених, зокрема, у постанові від 01.04.2020 № 520/13067/17, належним способом захисту прав та інтересів позивача є      скасування      записів про реєстрацію права власності. 

2.5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 змінено пункти 2, 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2020      у справі №910/4875/18      та викладено їх у наступній редакції: "Скасувати рішення державного реєстратора Тернопільської філії Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області Чушенка Юрія Євгеновича, № 37433386 від 05.10.2017, про реєстрацію права власності Приватного підприємства "Афіша" на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Сагайдачного, 3, загальною площею 60,1 м2, номер запису про право власності 22688166. Скасувати рішення державного реєстратора Тернопільської філії Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області Чушенка Юрія Євгеновича, № 37432969 від 05.10.2017 про реєстрацію права власності Приватного підприємства "Афіша" на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, загальною площею 6681,6 м2, номер запису про право власності 22687931". В решті рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2020      у справі № 910/4875/18      залишено без змін.

2.6. Суд апеляційної інстанції, посилаючись на статтю 37 Закону України "Про іпотеку", статті 10, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції Закону, чинного на момент проведення державної реєстрації), погодився з висновком суду першої інстанції щодо порушення іпотекодержателем вимог законодавства під час реалізації позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в частині проведення експертної оцінки предмета іпотеки на день придбання. Крім того, суд установив порушення ТОВ "ФК "Морган Кепітал" 30-ти денного строку для повідомлення боржника про необхідність погашення заборгованості. Зважаючи на те, що з 16.01.2020 і на час ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції матеріально-правове регулювання реєстраційних відносин істотно змінилося, зокрема, у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" та викладення статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обтяжень" в новій редакції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ефективним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку є ухвалення судового рішення про скасування рішень державного реєстратора про проведену державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно. Тому у цій частині рішення місцевого суду підлягало зміні.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 та рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2020, ПП "Афіша" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2020 в частині    часткового задоволення позовних вимог, скасувати постанову    Західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021, ухвалити постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, які були задоволені рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2020, залишити без змін рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, здійснити розподіл судових витрат.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ПП "Афіша" посилається на пункти 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції застосував положення статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 37 Закону України "Про іпотеку" без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від  23.01.2018 у справі № 2-443/15 (760/16916/14-ц). Скаржник стверджує, що державному реєстратору було надано весь необхідний перелік документів, який передбачений частиною 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості. Серед документів, які вимагалися для проведення державної реєстрації, документ про результати проведеної оцінки предмета іпотеки відсутній. Крім того, ПП "Афіша" стверджує про відсутність висновку щодо застосування положень статті 514 Цивільного кодексу України. Скаржник зазначає, що на момент укладання договору відступлення права вимоги між банком та відповідачем-1, первісним кредитором вчинено дії щодо направлення позивачу та ПП "Продторг-Тернопіль" вимоги про усунення порушення. Тому, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції неправильно зазначив про порушення іпотекодержателем обов`язку щодо направлення такої письмової вимоги іпотекодавцю, оскільки, на його думку, вимога про усунення порушення була направлена Акціонерним комерційним банком "Форум" (далі - АКБ "Форум") та отримана іпотекодавцем.  Крім того, скаржник зазначає про порушення судами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суди не здійснили розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної та касаційної скарг під час розгляду справи вперше. 

3.3. ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що оскаржувані судові рішення не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №   306/2053/16-ц, а також у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №   921/353/19, від 11.06.2020 у справі № 914/953/19, від 20.02.2020 у справі №   653/2857/17, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, в яких викладений висновок щодо застосування статті 37 Закону України "Про іпотеку".  

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1.  Місцевий господарський суд установив, що 29.03.2007 між АКБ "Форум" в особі Тернопільської філії АКБ "Форум" (правонаступником якого згідно зі Статутом у зв`язку із зміною 19.04.2010 найменування є Публічне акціонерне товариство "Банк Форум", далі - Банк) та Приватним підприємством "Продторг - Тернопіль" (далі - ПП "Продторг - Тернопіль") (змінено назву на ПП "Укрпромтрейдинг") було укладено кредитний договір № 11/07/27/KLI та додаткові договори до нього (від 28.03.2008 № 1, від 10.11.2008 № 2, від 27.03.2009 № 3) (далі - кредитний договір-1). За умовами кредитного договору-1 Банк надає позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії для поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 800 000,00 грн; позичальник зобов`язаний повернути у повному обсязі кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами не пізніше 26.03.2010 згідно з графіком; за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі: з 29.03.2007 - 18% річних; з 10.11.2008 - 25% річних; з 27.03.2009 - 27%; проценти за користування кредитними коштами сплачуються щомісячно, за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця, а за останній місяць користування кредитними коштами у день повернення кредитних коштів; несплата позичальником процентів протягом 20-ти днів після встановленої дати є підставою для повернення кредитних коштів, процентів та інших платежів за договором відповідно до письмової вимоги Банку, одержавши яку, позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти та проценти; усі повідомлення здійснюються в письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів за адресами сторін, вказаних у договорі (пункти 1.1, 1.2, 2.4 - 2.6, 3.2.3, 3.3.2, 3.3.6, 7.6 кредитного договору-1).

4.2. Забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами є: майновий поручитель Закрите акціонерне товариство "Агрокомбінат" (далі - ЗАТ "Агрокомбінат")  (перетворено 23.05.2012 на ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль"), який надає в іпотеку нерухомість у м. Тернополі за адресою: вул. Гетьмана Сагайдачного, 3; ПП "Продторг-Тернопіль", який надає товар в обороті в кількості 314 найменувань згідно з додатком № 1 до договору застави, що знаходиться в м. Тернопіль, вул. Поліська 14. Заставна вартість майна - 1 332 495,00 грн (пункт 2.1 кредитного договору-1).

4.3. Згідно з пунктом 7.3 кредитний договір-1 набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

4.4. Виконання зобов`язань за кредитним договором-1 забезпечено іпотечним договором № 755, що укладений 29.03.2007 між Банком (Іпотекодержатель) та ЗАТ "Агрокомбінат" (Іпотекодавець) (з урахуванням договорів про внесення змін та доповнень від 28.03.2008 та 27.03.2009) (далі - іпотечний договір-1), посвідчений приватним нотаріусом, відповідно до якого Іпотекодавець забезпечує виконання Боржником зобов`язань з повернення 800   000,00 грн кредитних коштів з кінцевим терміном повернення - 26.03.2010 та нараховані відсотки за користування кредитними коштами і можливі неустойки (пункт 1.1).

4.5. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлове приміщення-1, яке належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі попереднього договору № 1836 від 30.08.2006 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.11.2006 у справі № 3/352-4121; зареєстроване у ТОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" 21.02.2007. Заставна вартість предмета іпотеки є договірною і погоджується сторонами у розмірі 664 680,00 грн (пункти 1.1 - 1.4 іпотечного договору-1).

4.6. Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором задовольнити свої вимоги (зокрема, достроково) в тому обсязі, які є на момент фактичного задоволення (суму боргу, проценти, неустойку, збитки, завдані простроченням виконання, витрати, пов`язані з утриманням та зверненням стягнення на предмет іпотеки, тощо) за рахунок предмета іпотеки, а саме звернути стягнення на предмет іпотеки, надіславши рекомендованим листом письмову вимогу Іпотекодавцю про усунення порушень не пізніше 30-ти денного строку, із зазначенням короткого змісту порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (пункти 3.4, 5.1, 5.2, 5.5, 7.6 іпотечного договору-1).

4.7. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом: передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку"; продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" (пункти 5.4, 6.3 іпотечного договору-1).

4.8. У разі прийняття рішення Іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, застереження у цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки (пункт 6.4 іпотечного договору-1). 

4.9. Згідно з пунктом 7.3 Іпотечний договір-1 набуває чинності з моменту нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, враховуючи можливу наявність додаткових угод, у тому числі про його пролонгацію, збільшення та ін. 

4.10. Відомості про дане обтяження внесені 29.03.2007 в Державний реєстр іпотек, що підтверджується витягом з Державного реєстру іпотек.

4.11. Виконання зобов`язань також забезпечувалося договором застави №   02/2610, укладеним 29.03.2007 між Банком (Заставодержатель) та ПП "Продторг-Тернопіль" (Заставодавець) (з урахуванням додаткових договорів № 1 та № 2 про внесення змін від 28.03.2008 та від 27.03.2009), за умовами якого Заставодавець зобов`язаний повернути Заставодержателю кредитні кошти в розмірі 800 000,00 грн з кінцевим терміном повернення 26.03.2010, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами і можливі неустойки, інші витрати у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором і цим договором (пункт 1.1 договору застави).

4.12. Предметом застави є товар в обороті згідно з переліком, наведеним у Додатку № 1 (є невід`ємною частиною Договору), знаходиться на відповідальному зберіганні в Заставодавця та оцінений за домовленістю сторін в 667 815,74 грн (пункти 1.2-1.4 Договору застави).

4.13. Заставодержатель має право у випадку невиконання Заставодавцем зобов`язань за кредитним договором, у встановлені ним строки, задовольнити свої вимоги, зокрема і достроково, в тому обсязі, які є на момент фактичного задоволення (суму боргу, проценти, неустойку, збитки, завдані простроченням виконання, витрати, пов`язані з утриманням та зверненням стягнення на предмет застави та ін.) за рахунок предмета застави шляхом його реалізації, зокрема, через аукціони, біржі, комісійні магазини тощо (пункти 3.4, 5.1, 5.2 договору застави).

4.14. Договір діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором (пункт 6.3 договору застави). 

4.15. Банк у зв`язку з порушенням ПП "Продторг-Тернопіль" строків оплати чергових платежів та відсотків за користування кредитом, достроково, до закінчення терміну кредитування, 26.03.2010 звернувся до ЗАТ "Агрокомбінат" та ПП "Продторг-Тернопіль" з письмовими вимогами про усунення порушення протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги (погашення повної суми заборгованості за кредитним договором-1, що станом на 22.03.2010 становила 351   747,36 грн). Банк попередив, що в разі невиконання вимоги у зазначений строк буде розпочато процедуру звернення стягнення на предмети іпотеки та застави. 

4.16. Суди установили, що 25.03.2010 Іпотекодавець ЗАТ "Агрокомбінат" отримав зазначену вимогу Банку, що підтверджується повідомленням поштового відділення про вручення рекомендованої кореспонденції.

4.17. Боржник протягом установленого строку вимоги Банку не виконав, а тому Банк звернувся 01.03.2011 з позовом до Господарського суду Тернопільської області про стягнення повної суми заборгованості за кредитним договором-1, що станом на 01.11.2010 становила 402 176,08 грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

4.18. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2012 у справі № 8/14/5022-299/2011, залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 03.05.2012 та Вищого господарського суду України від 25.06.2012, позовні вимоги Банку задоволено частково та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: Нежитлове приміщення-1, що є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором-1, шляхом реалізації нерухомого майна на прилюдних торгах за початковою ціною 664 680 грн та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, в рахунок погашення заборгованості ПП "Продторг-Тернопіль" за кредитним договором-1.  

4.19. На примусове виконання рішення суду 20.08.2012 у справі № 8/14/5022-299/2011 видано накази. 25.04.2013 державним виконавцем органу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 37727120 (приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 41035154), яке станом на даний час не завершене. 

4.20. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.04.2017 у справі № 8/14/5022-299/2011 видано Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області дублікат наказу від 20.08.2012 (у зв`язку з його втратою) (стягувач - Банк).

4.21. Суди установили, що 26.09.2007 між Банком та ЗАТ "Агрокомбінат" (Позичальник) укладено кредитний договір № 36/07/26/KLI із змінами, внесеними додатковими договорами про внесення змін № 1 від 23.11.2007, № 2 від 25.09.2008, № 3 від 10.11.2008 (далі - кредитний договір-2). Відповідно до умов кредитного договору-2 Банк надає Позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії для придбання обладнання, ремонтно-монтажних робіт з максимальним лімітом заборгованості в сумі 5 000 000,00 грн; Позичальник зобов`язаний повернути у повному обсязі кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами не пізніше 24.09.2009 згідно з графіком; за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі: з 26.09.2007 - 17,5 % річних; з 23.11.2007 - 16,9 % річних; з 25.09.2008 - 19,5 % річних; з 10.11.2008 - 25 %; проценти за користування кредитними коштами сплачуються щомісячно, за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця, а за останній місяць користування кредитними коштами у день повернення кредитних коштів; несплата позичальником процентів протягом 20-ти днів після встановленої дати є підставою для повернення кредитних коштів, процентів та інших платежів за договором відповідно до письмової вимоги Банку, одержавши яку Позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти та проценти; усі повідомлення здійснюються в письмовій формі шляхом направлення рекомендованим листом та є обов`язковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаних у договорі (пункти 1.1, 1.2, 2.4 - 2.6, 3.2.3, 3.3.2, 3.3.6, 7.6).

4.22. З метою забезпечення повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами був укладений договір іпотеки комерційної нерухомості, що належить Позичальнику на праві власності та знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, загальна площа 6681,6 м2, заставна вартість - 8 964 000,00 грн, а також договір поруки між поручителем ОСОБА_1 та Банком (пункт 2.1 кредитного Договору- 2).

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 7.3 кредитного договору-2).

4.23. Виконання зобов`язань за кредитним договором-2 забезпечено іпотечним договором № 10795, укладеним 26.09.2007 між Банком (первинний Іпотекодержатель) та ЗАТ "Агрокомбінат" (Іпотекодавець) (з урахуванням договорів про внесення змін та доповнень від 23.11.2007 та 25.09.2008) (далі - Іпотечний договір-2), посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З. А., відповідно до умов якого Іпотекодавець забезпечує виконання Боржником зобов`язань з повернення 5   000   000,00 грн кредитних коштів з кінцевим терміном повернення - 24.09.2009 та нараховані відсотки за користування кредитними коштами і можливі неустойки (пункт 1.1 іпотечного договору-2).

4.24. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлові будівлі-2, які належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі дубліката Свідоцтва про право власності на будівлі, виданого Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 15.11.2004, зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 04.12.2001 в реєстровій книзі № 1206. Заставна вартість предмета іпотеки є договірною і погоджується сторонами у розмірі 8 964 000,00 грн (пункти 1.1 - 1.4 іпотечного договору-2).

4.25. Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором задовольнити свої вимоги (в т. ч. достроково) в тому обсязі, які є на момент фактичного задоволення (суму боргу, проценти, неустойку, збитки, завдані простроченням виконання, витрати, пов`язані з утриманням та зверненням стягнення на предмет іпотеки, тощо) за рахунок предмета іпотеки, а саме звернути стягнення на предмет іпотеки, надіславши рекомендованим листом письмову вимогу Іпотекодавцю про усунення порушень не пізніше 30-ти денного строку, із зазначенням короткого змісту порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (пункти 3.4, 5.1, 5.2, 5.5, 7.6 іпотечного договору-2).

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом: передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором-2 у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку"; продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" (пункти 5.4, 6.3 іпотечного договору-2).

У випадку прийняття рішення Іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та відмови Іпотекодавця від укладення договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, застереження у цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки (пункт 6.4 іпотечного договору-2).

Договір набуває чинності з моменту нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором-2, враховуючи можливу наявність додаткових угод, у тому числі про його пролонгацію, зміну процентної ставки та ін. (пункт 7.3 іпотечного договору-2).

4.26. Відомості про дане обтяження внесені 26.09.2007 в Державний реєстр іпотек, що підтверджується витягом з Державного реєстру іпотек.

4.27. У зв`язку із порушенням Позичальником строків сплати чергових платежів та відсотків за користування кредитом, Банк звернувся з письмовою вимогою про усунення порушення протягом 30-ти денного строку з моменту отримання вимоги, а саме погашення повної суми заборгованості за кредитним договором-2, що станом на 01.10.2009 становила 5 381 357,97 грн, та попередив, що у разі невиконання вимоги у зазначений строк буде розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимога № 1090/8.28.4.1 від 21.10.2009 була одержана ЗАТ "Агрокомбінат" (Позичальник та Іпотекодавець) 23.10.2009, що підтверджується повідомленням поштового відділення про вручення рекомендованої кореспонденції. 

У зв`язку з невиконанням зазначеної вимоги Банк 10.04.2012 звернувся з позовом до суду.

4.28. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.06.2012 у справі № 1/25/5022-284/2012, залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2012 та Вищого господарського суду України від 16.01.2013, позовні вимоги Банку задоволено частково та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові будівлі-2 за іпотечним договором-2 шляхом реалізації нерухомого майна на прилюдних торгах за початковою ціною 8   964   000,00 грн в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" за кредитним договором-2.  

4.29. На примусове виконання рішення у справі № 1/25/5022-284/2012 видано 31.10.2012 накази. 05.11.2013 головним державним виконавцем органу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 40379244. Проте наказ був повернутий стягувачу згідно з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.04.2015 у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції 1999 року).

4.30. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.10.2017 у справі № 1/25/5022-284/2012, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2017, відмовлено Банку у видачі дубліката наказу від 31.10.2012, оскільки заявником не доведено, що перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався заново у зв`язку із зняттям заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.  

4.31. Судами встановлено, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2012 у справі № 8/14/5022-299/2011 та від 25.06.2012 у справі №   1/25/5022-284/2012 не були виконані в примусовому порядку, нежитлове приміщення-1 та нежитлові будівлі-2 на прилюдних торгах, в тому числі і в межах виконавчого провадження, не реалізовувалися. Сторони також не надали доказів про погашення заборгованості за кредитним договором-1 та кредитним договором-2 у повному обсязі.

4.32. Постановою Правління Національного банку України від 13.03.2014 № 135 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 14.03.2014 № 14 про початок виведення Банку з ринку та призначення в ньому тимчасової адміністрації з 14.03.2014.

4.33. Згідно з постановою Правління Національного банку України від 13.06.2014 №   355 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 про початок здійснення процедури ліквідації Банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку. З 07.06.2018 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку призначено Шевченка Олександра Володимировича. Рішеннями Фонду від 26.05.2016 № 840 та від 07.06.2018 № 1588 продовжено строки ліквідації Банку до 14.06.2017. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26.05.2016 № 840 продовжено строки здійснення процедури ліквідації Банку до 15.06.2018 включно, а рішенням від 07.06.2018 № 1588 - до 14.06.2019 включно.

4.34. 06.06.2017 на офіційному сайті Фонду було опубліковано оголошення про проведення 25.07.2017 відкритих торгів (аукціону) з продажу активів, що обліковуються на балансі Банку. На аукціон виставлено лот № Q82473b7658, об`єктом якого, зокрема, є права вимоги за кредитним договором-1, кредитним договором-2, які забезпечені нежитловим приміщеням-1 та товарами в обороті, нежитловими будівлями-2.

4.35. Відповідно до протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-07-11-000126-c від 25.07.2017 з урахуванням протоколу від 22.08.2017 переможцем електронних торгів стало ТОВ "ФК "Морган Кепітал" за ціною продажу - 5 000 000,00 грн. Факт придбання лоту ТОВ "ФК "Морган Кепітал" шляхом укладення договору відступлення права вимоги підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2017 у справі № 910/13982/17, яке набрало законної сили.

4.36. За результатами електронних торгів між Банком та ТОВ "ФК "Морган Кепітал" (Новий кредитор) 20.09.2017 укладено договір № 0024/17-ВБ про відступлення прав вимоги (далі - договір № 0024/17-ВБ) та підписано акт прийому-передачі права вимоги від 20.09.2017, відповідно до яких Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до Позичальника, Заставодавців (Іпотекодавців), Поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору (Боржники), зокрема: право вимоги до Боржника - ПП "Продторг-Тернопіль" за кредитним договором-1 на загальну суму заборгованості 464 851,22 грн та право вимоги до Боржника - ЗАТ "Агрокомбінат" за кредитним договором-2 на загальну суму заборгованості 6 021 729,66 грн. 

4.37. Відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між Сторонами одночасно із укладенням цього договору та підлягає нотаріальному посвідченню (пункт 1 договору № 0024/17-ВБ).

4.38. 20.09.2017 між Банком та ТОВ "ФК "Морган Кепітал" (Новий іпотекодержатель), укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором-1, згідно з яким ТОВ "ФК "Морган Кепітал" набуває право замість Первісного іпотекодержателя, у порядку, визначеному іпотечним договором, Законом України "Про іпотеку", задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків тощо), які випливають із умов кредитного договору-1 або іпотечного договору-1 за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до пункту 2.1 умов договору, первісний Іпотекодержатель зобов`язаний протягом 5-ти днів з моменту укладення та нотаріального посвідчення договору надіслати Іпотекодавцю відповідне письмове повідомлення (цінним листом з повідомленням про вручення). 

Під час укладення договору Первісний іпотекодержатель передає, а Новий іпотекодержатель приймає дублікат іпотечного договору, договорів про внесення змін та доповнень до нього, додаткових договорів до нього, що здійснюється згідно з актом приймання-передачі, який складається і підписується сторонами в день укладення цього договору (пункт 2.3 договору).

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. та зареєстрований в реєстрі за № 20146.

4.39. 20.09.2017 між Банком (Первісний іпотекодержатель) та ТОВ "ФК "Морган Кепітал" (Новий потекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором-2, згідно з яким останній набуває право замість Первісного іпотекодержателя у порядку, визначеному іпотечним договором, Законом України "Про іпотеку", задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків тощо), які випливають із умов кредитного договору-2  або іпотечного договору-2, за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до пункту 2.1 договору, Первісний іпотекодержатель зобов`язаний протягом 5-ти днів з моменту укладення та нотаріального посвідчення договору надіслати Іпотекодавцю відповідне письмове повідомлення (цінним листом з повідомленням про вручення). 

4.40. Під час укладення договору Первісний Іпотекодержатель передає, а Новий Іпотекодержатель приймає дублікат іпотечного договору-2, договорів про внесення змін та доповнень до нього, додаткових договорів до нього, що здійснюється згідно з актом приймання-передачі, який складається і підписується сторонами в день укладення цього договору (пункт 2.3 договору).

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 20147.

4.41. На виконання пункту 3 договору № 0024/17-ВБ Банк направив повідомлення № 5616/1.2.1 від 20.09.2017, зокрема, ПП "Продторг-Тернопіль" (Боржник), ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" (Боржник та Первісний потекодавець), про відступлення права вимоги за кредитним договором-1 та кредитним договором-2 ТОВ "ФК "Морган Кепітал", в якому зазначив, що він є єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами та володіє усіма правами вимоги за договорами іпотек, застави (у тому числі, але не обмежуючись, прав на отримання всіх платежів, передбачених кредитними договорами, і всіх прав заставодержателя/ іпотекодержателя) з 20.09.2017.

4.42. ТОВ "ФК "Морган Кепітал" надіслало 25.09.2017 ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" вимогу № 2509017/7 про погашення заборгованості ПП "Продторг-Тернопіль" за кредитним договором-1 у сумі 464 851,22 грн та вимогу № 2509017/9 про погашення протягом тридцяти днів заборгованості ЗАТ "Агрокомбінат" за кредитним договором-2 у сумі 6 021 729,66 грн. Вимоги містять застереження, що в разі їх невиконання в установлений строк новий кредитор вживатиме заходів примусового характеру для погашення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки. Докази про виконання вказаних вимог в матеріалах справи відсутні.

4.43. 05.07.2017 ПП "Афіша" як комітент, від імені та в інтересах якого діяло Адвокатське об`єднання "Гловак і Партнери", та ТОВ "ФК "Морган Кепітал" як комісіонер на підставі свідоцтва фінансової установи, серія ФК № 656, реєстраційний № 13103238 від 17.11.2015, уклали договір комісії № 51-К (далі - договір комісії).

Згідно з цим договором комісії комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочини та інші дії щодо придбання лоту № Q82473b7658, зокрема право вимоги за кредитними договорами-1та 2. 

03.10.2017 ПП "Афіша" та ТОВ "ФК "Морган Кепітал" підписали акт приймання-передачі права вимоги та акт приймання-передачі документації за договором комісії.  

4.44. Відповідно до цих актів ТОВ "ФК "Морган Кепітал" передало, а ПП "Афіша" прийняло права вимоги, зокрема за кредитним договором-1 у сумі 464 851,22 грн та за кредитним договором-2 у сумі 6 021 729,66 грн, які комісіонер придбав у Банку на підставі договору про відступлення права вимоги № 0024/17-ВБ, та документи до зазначених кредитних договорів.

4.45. 03.10.2017 ТОВ "ФК "Морган Кепітал" та ПП "Афіша" на підставі договору комісії та акта приймання-передачі прав вимоги від 03.10.2017 уклали договір про відступлення прав за іпотечним договором-1. Договір посвідчений нотаріусом та зареєстрований за № 21389 (далі - договір про відступлення прав за іпотечним договором від 03.10.2017 № 21389).

Відповідно до договору про відступлення прав за іпотечним договором від 03.10.2017 № 21389 ПП "Афіша" замість Первісного іпотекодержателя у порядку, визначеному іпотечним договором-1 та Законом України "Про іпотеку", отримало право задоволення всіх вимог за кредитним договором-1 або іпотечним договором-1 за рахунок предмета іпотеки. У пункті 2.1 цього договору визначено, що первісний іпотекодержатель зобов`язаний протягом п`яти днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення договору надіслати іпотекодавцю письмове повідомлення (цінним листом з повідомленням про вручення). 

03.10.2017 ТОВ "ФК "Морган Кепітал" та ПП "Афіша" на підставі договору комісії від 05.07.2017 № 51-К та акта приймання-передачі прав вимоги від 03.10.2017 уклали договір про відступлення прав за іпотечним договором-2. Договір посвідчений нотаріусом та зареєстрований за № 21390 (далі - договір про відступлення прав за іпотечним договором від 03.10.2017 № 21390).

Відповідно до договору про відступлення прав за іпотечним договором від 03.10.2017 № 21390 ПП "Афіша" замість первісного іпотекодержателя у порядку, визначеному іпотечним договором-2 та Законом України "Про іпотеку", отримало право задоволення всіх вимог за кредитним договором-2 або іпотечним договором-2 за рахунок предмета іпотеки. У пункті 2.1 цього договору визначено, що первісний іпотекодержатель зобов`язаний протягом п`яти днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення договору надіслати іпотекодавцю письмове повідомлення (цінним листом з повідомленням про вручення).

4.46. Суди встановили, що згідно з даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на спірне майно 04.04.2015 накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22.10.2013 у справі №   607/19187/13-к про накладення арешту на приміщення, які є предметом іпотеки (нежитлове приміщення-1 та нежитлові будівлі-2), шляхом заборони їх відчуження.

4.47. 05.10.2017 державний реєстратор зареєстрував право власності ПП "Афіша" на нежитлове приміщення-1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1371172961101, номер запису про право власності 22688166, вчиненого на підставі рішення про державну реєстрацію, індексний номер 37433386 від 05.10.2017. 

Підставою виникнення права власності ПП "Афіша" на цей об`єкт вказано: іпотечний договір-1 (дублікат виданий 29.08.2017 № 746); договір від 27.03.2009 №   1645 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору; договір від 20.09.2017 № 20146 про відступлення прав за іпотечним договором; повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.03.2010 № 27797; вимога про усунення порушень від 22.03.2010 № 337-1/8.28.4.2; повідомлення про вручення поштового відправлення від 25.03.2010 № 27797; вимога про усунення порушень від 22.03.2010 № 3381/8.28.4.2; договір про відступлення іпотеки від 03.10.2017 №   21389; рішення ПП "Афіша" про прийняття майна у власність від 05.10.2017.

4.48. 05.10.2017 державним реєстратором зареєстровано право власності ПП "Афіша" на нежитлові будівлі-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1371155061101, номер запису про право власності 22687931, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію, індексний номер 37432969 від 05.10.2017.

Підставою для виникнення права власності ПП "Афіша" на це майно вказано: іпотечний договір-2 (дублікат виданий 26.09.2017 № 3527); договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 23.11.2007 № 12697 (дублікат виданий 18.09.2017 № 3528); договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 25.09.2008 № 8023 (дублікат виданий 18.09.2017 № 3529); повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.10.2009 № 2569249; договір про відступлення прав за іпотечним договором від 03.10.2017 № 21390; вимога про усунення порушень від 21.10.2009 № 1090/8.28.4.1; договір про відступлення прав за іпотечним договором від 20.09.2017 № 20147; рішення ПП "Афіша" від 05.10.2017 про прийняття майна у власність.

4.49. Спір у справі виник у зв`язку з наявністю/відсутністю підстав для скасування рішень державного реєстратора, записів про державну реєстрацію та державної реєстрації права власності ПП "Афіша" на нежитлове приміщення-1 та нежитлові будівлі-2, а також наявністю/відсутністю підстав для визнання недійсними договорів від 03.10.2017 про відступлення права вимоги за іпотечними договорами.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі аргументи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга повинна бути задоволена частково з огляду на таке.

5.2. Касаційну скаргу з посиланням на положення пунктів 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції застосував положення статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 37 Закону України "Про іпотеку" без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від  23.01.2018 у справі № 760/16916/14-ц (провадження 2-443/15) Скаржник стверджує, що державному реєстратору було надано весь необхідний перелік документів, який передбачений частиною 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для проведення державної реєстрації, права власності на об`єкти нерухомості. Серед документів, які вимагалися для проведення державної реєстрації, відсутній документ про результати проведеної оцінки предмета іпотеки. Крім того ПП "Афіша" стверджує про відсутність висновку щодо застосування положень статті 514 Цивільного кодексу України. Скаржник зазначає, що на момент укладення договору відступлення права вимоги між Банком та відповідачем-1 Первісний кредитор направив позивачу та ПП "Продторг-Тернопіль" вимогу про усунення порушення. Тому, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції неправильно зазначив про порушення Іпотекодержателем обов`язку щодо направлення такої письмової вимоги Іпотекодавцю, оскільки, на його думку, вимога про усунення порушення була направлена Банком та отримана Іпотекодавцем.  Крім того, скаржник зазначає про порушення судами статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час здійснення розподілу судових витрат. 

5.3. Відповідно до пунктів 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

5.4. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстави, передбаченої цим пунктом, може мати місце за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих же норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах. 

Положення ж пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору. Тому у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

5.5. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №   696/1693/15-ц (провадження №   14-737цс19).

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

5.6.  Предметом позову у цій справі є матеріально-правові вимоги про скасування рішень державного реєстратора, записів про державну реєстрацію та державної реєстрації права власності ПП "Афіша" на нежитлове приміщення-1 та нежитлові будівлі-2, а також про визнання недійсними договорів від 03.10.2017 про відступлення права вимоги за іпотечними договорами. Підставою позову є, на думку позивача, порушення відповідачами положень Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" під час укладення спірних договорів та проведення оспорюваної реєстрації речових прав на нерухоме майно. 

5.7. З урахуванням положень частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. Зокрема, у справі, яка розглядається, судові рішення переглядаються в межах доводів скаржника щодо неправомірності рішень суду в частині задоволення позовних вимог ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" (про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності ПП "Афіша" на нежитлове приміщення-1 та нежитлові будівлі-2 ). 

5.8. Ухвалюючи рішення у справі, яка розглядається, у частині задоволення позовних вимог суди установили порушення іпотекодержателем вимог законодавства, встановлених для позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нездійснення відповідачами експертної оцінки предмета іпотеки на момент переходу права власності до іпотекодержателя, а також прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за ПП "Афіша" з порушенням пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки станом на 05.10.2017 (на час проведення спірної державної реєстрації права власності) не завершився 30-ти денний строк з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення.  

5.9. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакціях, що діяли на час набуття відповідачами права власності на іпотечне майно), підзаконними нормативно-правовими актами та укладеними договорами.

5.10. Відповідно до частин 1, 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" (тут і надалі у редакції Закону від 19.10.2016) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. 

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до частин 1- 2 статті 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. 

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апеляційний господарський суд у цій справі установив, що в розділі 6 іпотечних договорів-1 та 2 сторони виклали застереження про позасудове задоволення вимог Іпотекодержателя. 

Таким чином, сторони визначили спосіб задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.

5.11. Як передбачено частиною 3 статті 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

За змістом правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц, предметом позову в якій є вимоги про скасування реєстрації речового права, права власності на іпотечне майно, ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Відповідно, непроведення такої оцінки на момент переходу права власності є порушенням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. 

У справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що експертна оцінка іпотечного майна  на момент переходу права власності на предмет іпотеки не проводилася. 

Таким чином, оскільки умови договору іпотеки передбачали задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, то відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" під час здійснення державної реєстрації права власності Іпотекодержателя  державним реєстратором підлягав перевірці факт оцінки предмета іпотеки. Проте, як встановлено судами, оцінка предмета іпотеки на момент переходу права власності взагалі не проводилася, тому суди дійшли правильного висновку про порушення відповідачами та державними реєстраторами положень статті 37  Закону України "Про іпотеку".

5.12. У справі № 760/16916/14-ц, на яку посилається скаржник, предметом позову були вимоги про визнання недійсним та скасування рішення реєстратора реєстраційної служби про реєстрацію права власності на квартиру, визнання недійсною реєстрацію, вчинену реєстратором реєстраційної служби щодо реєстрації права власності на квартиру, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння та відновлення становища, яке існувало до порушення. Підставою для скасування реєстрації права власності на іпотечне майно були пропуск строку позовної давності та порушення пункту 7 частини 11 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів". Висновок у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №   760/16916/14-ц, на який посилається скаржник, стосується доводів касаційної скарги щодо порядку дій сторін у разі їх незгоди з оцінкою майна. Проте такий висновок жодним чином не стосується забезпечення проведення такої оцінки на момент переходу права власності на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

За таких обставин відсутні підстави вважати висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 760/16916/14-ц, таким, який би підлягав  урахуванню під час розгляду цієї справи № 910/4875/18.  Відтак, колегією суддів відхиляються доводи скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 760/16916/14-ц. 

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

ПП "Афіша" стверджує про відсутність висновку щодо застосування положень статті 514 Цивільного кодексу України. Скаржник зазначає, що на момент укладення договору відступлення права вимоги між Банком та відповідачем-1, первісним кредитором було направлено позивачу та ПП "Продторг-Тернопіль" вимоги про усунення порушення, які зумовили правові наслідки для сторін. Тому, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що стосуються подання державному реєстратору відомостей про отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності. 

5.13. Відповідно до абзацу 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і надалі у редакції Закону від 04.06.2017) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Повноваження державного реєстратора під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Зокрема, відповідно до частини 3 статті 10 зазначеного Закону державний реєстратор: 
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;  
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 
4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;
5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;
6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;
7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);
8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;
9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;
10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За змістом наведеної правової норми державний реєстратор повинен встановити наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

5.14. За змістом абзацу 2 частини 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, частина 4 статті 15 цього Закону передбачає, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. 

Особливості порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на момент виникнення спірних правовідносин регулювалися також постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 "Про затвердження Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Порядок № 1127).

Відповідно до пункту 61 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

5.15. У цій справі суди встановили, що у пункті 6.5 іпотечних договорів сторони погодили, що у випадку прийняття рішення Іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом реалізації свого права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця про свій намір укласти цей договір. 

Як установив суд апеляційної інстанції, ТОВ "ФК "Морган Кепітал" надіслало 25.09.2017 ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" вимогу про погашення заборгованості ПП "Продторг-Тернопіль" за кредитним договором-1 та за кредитним договором-2 протягом 30-ти днів. Проте станом на 05.10.2017 (на час спірної державної реєстрації права власності на іпотечне майно) не завершився 30-ти денний строк з моменту отримання Іпотекодавцем та боржником письмової вимоги. 

Згідно з установленими обставинами цієї справи, Банк надсилав боржнику та Іпотекодавцю повідомлення про усунення порушення зобов`язання. Проте після відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, Нові кредитори, а саме ТОВ "ФК "Морган Кепітал" хоч і направляло вимогу про погашення заборгованості, проте з порушенням строку, встановленого статтею 35 Закону України "Про іпотеку" і пунктом 6.5 іпотечних договорів, звернуло стягнення на предмет іпотеки, не надавши Іпотекодавцю можливість виконати основне зобов`язання, а державні реєстратори, здійснюючи реєстрацію, не перевірили  дотримання заявниками вимог пункту 61 Порядку № 1127. 

5.16. За таких обставин суд апеляційної інстанції правильно констатував порушення вимог договору та законодавства щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку та правильно застосував норми матеріального права.  

Щодо порушення судами статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час здійснення розподілу судових витрат. 

5.17. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається  у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 22.07.2019 рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської    області.

За результатами нового розгляду суди визнали обґрунтованими дві вимоги позивача немайнового характеру та стягнули з ПП "Афіша" 3 524,00 грн судового збору, проте не вирішили питання щодо розподілу судових витрат у справі.   

5.18. З матеріалів справи вбачається, що ПП "Афіша" при поданні апеляційної скарги  на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2018 сплатило судовий збір у розмірі 21 144,00 грн (платіжне доручення № 139 від 15.02.2019 року), а за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2019  -  28 192,00 грн (платіжне доручення № 152 від 13.05.2019). 

Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог за результатами розгляду справи № 910/4875/18 (дві з восьми позовних вимог) та положення частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної та касаційної скарг, підлягає розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено дві позовні вимоги з восьми заявлених позовних вимог немайнового характеру,  що складає 25 % від заявлених позовних вимог).

5.19. Таким чином, судові витрати, понесені ПП "Афіша" у зв`язку з розглядом справи, покладаються на позивача у розмірі 75 %, а саме підлягають стягненню з ТОВ "Агрокомбінат-Тернопіль" на користь ПП "Афіша" 15 858,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 21 144,00 грн за подання касаційної скарги.

5.20. Оскільки суди не здійснили розподіл судових витрат, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню в частині доводів скаржника про нездійснення судами розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, тому постанову суду апеляційної інстанції в цій частині належить змінити, доповнивши резолютивну частину оскаржуваної постанови пунктом щодо розподілу судових витрат. 

6. Висновки Верховного Суду 

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. 

6.3. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

6.4. За змістом статті 311 Господарського процесуального кодексу України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

6.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі про порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права господарськими судами попередніх інстанцій, підтвердилися частково, проте не спростовують висновків апеляційного господарського суду щодо часткової обґрунтованості позовних вимог, а тому касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану постанову змінити, доповнивши її абзацом щодо розподілу судових витрат.

7. Судові витрати

7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на скаржника, оскільки за результатами розгляду справи суд касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного господарського суду щодо часткової обґрунтованості позовних вимог.

При цьому колегія суддів враховує, що часткове задоволення касаційної скарги стосується лише розподілу судових витрат, а судовий збір сплачувався скаржником за оскарження судових рішень у частині часткового задоволення позовних вимог у справі.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Афіша" задовольнити частково.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 у справі № 910/4875/18 змінити, доповнивши пункт 3 її резолютивної частини другим абзацом такого змісту: 

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат-Тернопіль" на користь Приватного підприємства "Афіша"  15 858 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 21 144 (двадцять одну тисячу сто сорок чотири) грн 00 коп. судового збору за подання касаційної скарги".

3. В решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 у справі № 910/4875/18 залишити без змін.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          Т. Б. Дроботова 
                                                                                                                                
                                                                                                                    Ю. Я. Чумак