Ухвала
01 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 461/8830/17
провадження № 61-16517ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу Кредитної спілки «Християнська злагода» на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року у справі за позовом Кредитної спілки «Християнська злагода» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої злочином та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, за заявою Кредитної спілки «Християнська злагода» про забезпечення позову,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року Кредитна спілка «Християнська злагода» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої злочином та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
 
У травні 2021 року Кредитна спілка «Християнська злагода» подала заяву про забезпечення позову, в якій просила до набрання рішенням суду законної сили заборонити ОСОБА_1 , державному реєстратору, іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії, вчиняти будь-які дії з відчуженням нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; будинковолодіння на АДРЕСА_2 та нежитлової будівлі (кафе), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
 
Яремчанський міський суд Івано-Франківської області ухвалою від 12 травня               2021 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовив.
 
07 жовтня 2021 року Кредитна спілка «Християнська злагода» подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. 
 
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У пункті 7.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зроблено правовий висновок про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.
Отже, тлумачення пункту 4 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у забезпеченні позову, після їх перегляду в апеляційному порядку, у касаційному порядку не передбачено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвала Яремчанського міського суду Івано-Франківської області                       від 12 травня 2021 року та постанова Івано-Франківського апеляційного суду                     від 06 вересня 2021 року не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кредитної спілки «Християнська злагода» на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року у справі за позовом Кредитної спілки «Християнська злагода» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої злочином та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, за заявою Кредитної спілки «Християнська злагода» про забезпечення позову. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                        Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                        М. Ю. Тітов