ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року	Львів	Справа № 260/1605/21 пров. № А/857/14916/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року (головуючий суддя: Плеханової З.Б. місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, –
встановив:
ОСОБА_1 , 29.04.2021, через засоби поштового зв`язку, звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років пенсіонеру ОСОБА_1 , з 77% відповідних сум грошового забезпечення на 70 % відповідних сум грошового забезпечення. 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років пенсіонеру ОСОБА_1 , в розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2018 року, з підстав протиправних дій суб`єкта владних повноважень. 
Обґрунтовує позов тим, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивачу призначена пенсія за вислугу років (29 років) у розмірі 77% грошового забезпечення. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) відповідач у 2018 році провів перерахунок пенсії Позивача з 01 січня 2018 року застосувавши максимальний розмір пенсії від грошового забезпечення 70%. З огляду на це, звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок пенсії, виходячи з визначення її максимального розміру 77% грошового забезпечення та з урахуванням проведених виплат. Проте отримав відмову, вважає, що зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після її призначення, а тому не є підставою для зменшення її у відсотковому співвідношенні.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року позов задоволено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що позивачу проведене перерахунок пенсії за вислу років в розмірі 70% грошового забезпечення визначеного відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» і чинної на час перерахунку ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при цьому зміни в законодавстві не призвели до заниження пенсії.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).
Пенсія позивачу була призначена з 07.11.1995 року у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення (за 29  років вислуги).
На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 70% сум грошового забезпечення.
Відповідач у 2018 році провів перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 застосувавши максимальний розмір пенсії від грошового забезпечення (70%), визначеного у довідці від 20.03.2018 № ХР12106 виданою Закарпатським ОВК.
Згідно перерахунку пенсія за вислугу років для позивача складається із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 4930,00 грн, оклад за військове звання -1410,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% -3170,00 грн,  всього 9510,00 грн, основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі  6657,00 грн.
Тобто, позивачу з 01 січня 2018 року перераховано пенсію, виходячи з цього розрахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
У зв`язку з чим, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою, в якій просив провести перерахунок основного розміру пенсії, виходячи з 77% грошового забезпечення та з урахуванням проведених виплат.
Листом від 19.04.2021 р. № 1556-1408/С-02/8-0700/21,  ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії за відсутністю підстав, мотивуючи це тим, що відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки  відповідач при проведенні перерахунку суми пенсії позивача протиправно застосував до зміненого (збільшеного) розміру грошового забезпечення коефіцієнт 70%. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського  складу,  прапорщикам і  мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та  військової  служби  за контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я – 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних  сум  грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям  надстрокової  служби  та військової служби за контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  страховий  стаж  25  років  і  більше,  з  яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах  внутрішніх  справ,  державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і  підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій  службі  України  (пункт «б» статті 12): за страховий  стаж  25  років  -  50 процентів і за кожний повний рік стажу  понад  25  років - 1 процент  відповідних  сум грошового забезпечення  (стаття  43); в) особам  офіцерського складу, прапорщикам і   мічманам, військовослужбовцям  надстрокової  служби  та військової служби за контрактом,  які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії    соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних   Сил   України,  та  членів  їхніх  сімей»  (пункт  «в»  статті 12): за  вислугу  15  років  - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний  повний  рік  вислуги  понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення  (стаття 43). 
Максимальний  розмір  пенсії,  обчислений  відповідно до цієї статті,  не  повинен  перевищувати  90  процентів  відповідних сум грошового   забезпечення  (стаття  43),  а  особам,  які  під  час проходження  служби  брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській  АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії  1,  -  100  процентів,  до категорії 2, - 95 процентів. 
Законом № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який прийнято 08 липня 2011 року (далі - Закон № 3668-VI) та який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».
Крім цього, 27 березня 2014 року прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Кабінетом Міністрів України, 30 серпня 2017 року прийнято постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ця Постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року.
Кабінетом Міністрів України, 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено підстави, умови і порядок їх перерахунку, зокрема, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій.
Зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанови Кабінету Міністрів України № 45, № 988 № 103, також не містять жодних положень про зміни відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. 
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII, не зазнала.
Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/58/18 (240/5401/18), які підтверджені постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що при перерахунку пенсії, відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України № 103, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Отже, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. 
Відтак, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 77% до 70%.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позов підлягає задоволенню.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає, що покликання апелянта щодо пропуску позивачем строків звернення до суду, передбачених ст. 122 КАС України, не заслуговує на увагу, оскільки з врахуванням ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
З врахуванням наведеного, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 260/1605/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш