Номер провадження: 22-ц/813/7604/21 
Номер справи місцевого суду: 947/35480/20
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2021                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді – Сєвєрової Є. С.,
суддів: Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,
за участю секретаря – Чепрас А. І.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Акціонерне товариство «Балтік Інтернешнл Банк»,
відповідач – Чеська компанія «BUGAZ INVEST s.r.o»,
третя особа – Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Ніна Вадимівна, 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чеської компанії «BUGAZ INVEST s.r.o» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року у складі судді Петренка В. С., 
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Балтік Інтернешнл Банк» (Baltic International Bank), Чеської компанії «Bugaz Invest s.r.o», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, витребування майна.
17.03.2021 позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд накласти арешт на 917/1000 нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 5043,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1422837151101, що належить на праві власності Чеській компанії «Bugaz Invest s.r.o».
В обґрунтування вимог заяви позивач посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення її прав та невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може значно ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення судом позову. 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року заяву задоволено та накладено арешт на 917/1000 частин нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 5043,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1422837151101, що належить на праві власності Чеській компанії «Bugaz Invest s.r.o».
Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, Чеська компанія «BUGAZ INVEST s.r.o» звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати її та прийняти постанову, якою відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивачем не надані докази на підтвердження реальної загрози утруднення виконання судового рішення, у зв`язку з чим суд дійшов не обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову. 
22.06.2021 ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу та просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, обґрунтовуючи відзив тим, що позивач письмову вимогу від банку про усунення порушення та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності за собою не отримувала. АТ «Балтік Інтернешнл Банк» повідомило позивачу про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за собою права власності, надіславши Лист-повідомлення від 14.12.2017 за №13-01/2329, тобто після звернення стягнення на предмет іпотеки, що є порушенням припису зазначеного в ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого незаконного відчуження майна, та, як наслідок, унеможливить виконання рішення суду. Відтак, з метою забезпечення можливості виконання судового рішення та недопущення ускладнення його виконання у разі задоволення судом позову, а також задля належного захисту законних прав ОСОБА_1 , вважає за необхідне просити суд вжити заходи забезпечення даного позову. Посилається на те, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті. В разі належного і своєчасного виконання відповідачем рішення суду, забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не спричинить будь-якої шкоди відповідачу.
07.07.2021 Чеська компанія «BUGAZ INVEST s.r.o» надала суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу та просила суд ухвалу скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
12.10.2021 від представника АТ «Балтік Інтернешнл Банк» надійшла заява про розгляд справи без його участі. 
12.10.2021 від представника Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Позивач в судове засідання 12.10.2021 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, свої письмові пояснення щодо доводів викладених в апеляційній скарзі надала у своєму відзиві на неї.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, які не з`явилися в судове засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявником достатньо обґрунтовано та доведено про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. 
Апеляційний суд з таким висновком суду погоджується, виходячи з наступного.
Цивільним процесуальним законодавством передбачені заходи щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.
Саме з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача (ів) на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову.
Згідно з положеннями статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.
Подані позивачем та досліджені судом першої інстанції письмові докази свідчать про те, що відповідачем Акціонерним товариством "БАЛТІКШТЕРНЕШНЛ БАНК" за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізовано у позасудовому порядку право на задоволення вимог кредитора шляхом передачі іпотекодержателю (банку) права власності на предмет іпотеки –917/1000 частини нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 5043,8 кв.м, про що здійснено державну реєстрацію права власності на спірне майно за АТ "БАЛТІКШТЕРНЕШНЛ БАНК". В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2018, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Прокоф`євою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за N 820 АТ "БАЛТІК ІНТЕРНЕШНЛБАНК" (Baltic International Bank) передало у власність, а Чеська компанія «Bugaz Invest» прийняла відповідно до умов цього договору нерухоме майно, а саме 917/1000 частини нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 5043,8 кв.м.
З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами у справі виник спір щодо прав на спірне нерухоме майно. Позивач, як особа, що набула право власності на спірне майно на підставі розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.11.2006 №1295, від 28.03.2007 №293, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.07.2007, відстоює своє право на нерухоме майно шляхом оспорювання у судовому порядку як підстави виникнення у відповідача АТ "БАЛТІК ІНТЕРНЕШНЛБАНК" права на позасудовий спосіб захисту за договором, так і законність проведення реєстраційних дій щодо перереєстрації у позасудовому порядку права власності на спірне майно за АТ "БАЛТІК ІНТЕРНЕШНЛБАНК", з витребуванням нерухомого майна з чужого незаконного володіння. 
Обираючи захід до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, судом першої інстанції встановлено, що 917/1000 частини нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 5043,8 кв.м. відноситься до предмета спору за пред`явленим позовом ОСОБА_1 . 
Врахувавши, що юридично закріплене право власності надає можливість власнику самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо, а тому з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача Чеської компанії «Bugaz Invest» на час судового розгляду позову про право на це майно судом правомірно накладено арешт на спірне нерухоме майно.
Забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, що відноситься до предмета спору, є необхідним та обґрунтованим. Невжиття вказаного виду забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відсутні будь-які юридичні обмеження щодо відчуження майна, що може призвести до продажу, передачі приміщення у довготривалу оренду третім особам тощо.
Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, встановив реальність спірних правовідносин сторін, співмірність вимог заяви про забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви, оскільки невжиття вказаного виду забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1 .
Апеляційний суд не може погодитись із доводами апеляційної скарги щодо недоведеності підстав для застосування заходів забезпечення позову виходячи з тих обставин, що позивачем не доведено обґрунтованих підстав вважати, що відповідач має наміри відчужити спірне майно враховуючи наступне.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення, або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Згідно з п. п. 1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Також варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.
При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав інших осіб, оскільки арешт спірного майна обмежує лише можливість розпоряджатися ним.
Той факт, що на час перегляду в апеляційному порядку ухвали про забезпечення позову вже вирішено спір по суті за позовом ОСОБА_1 та останній відмовлено в його задоволенні не впливає на правомірність вжитих оскаржуваною ухвалою заходів забезпечення позову. За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Чеської компанії «BUGAZ INVEST s.r.o» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 10.11.2021.
Головуючий: 
Судді: