ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 р.	Справа № 520/6271/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
представника позивача Громова А.В., 
представника відповідача Гаєвської А.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС  у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 30.04.21 року по справі № 520/6271/2020
          за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Граф Ф"  
          до          Головного управління ДПС  у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України                  
          про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРАФ Ф", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду  з  адміністративним позовом до Головного управління ДПС  у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0001963201 від 17.04.2020 Головного управління ДПС у Харківській області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0001943201 від 17.04.2020 Головного управління ДПС у Харківській області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0001953201 від 17.04.2020 Головного управління ДПС у Харківській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем протиправно, відтак останні підлягають скасуванню у судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0001963201, №0001943201, №0001953201 від 17.04.2020.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРАФ Ф" суму сплаченого судового збору у розмірі 21020,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що контролюючим органом проведено перевірку позивача у березні 2020 року за період з 01.07.2019 по день її закінчення. На час проведення перевірки були відсутні документи щодо коригування податкових накладних. Так, підприємством не надавались документи ані під час перевірки, ані до прийняття рішення за результатами проведеної перевірки, як це передбачено п. 86.7. ст. 86 ПК України. Тільки майже через рік після прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень представником позивача надано в межах розгляду справи судом першої інстанції, велика кількість первинних документів, які були відсутні у позивача під час проведення перевірки. Обов`язок платника податків зберігати документи та надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів, ненадання платником податків документів прирівнюється до їх відсутності відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України. Натомість, не зважаючи на норми ПК України, судом першої інстанції всі надані позивачем документи прийняті та враховані при винесенні рішення за результатами розгляду справи.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та помилковими, які спростовуються матеріалами справи. Також зазначає, що суд першої інстанції надав об`єктивну та справедливу оцінку тому факту, що позивач під час розгляду справи надав саме відповідачу розрахунки коригування за всіма податковими накладними (вихідними), в яких позивачем помилково вказаний невірний код УКТЕЗД. Відповідач, отримавши такі коригування, не допустив автоматичної реєстрації коригувань та зобов`язав позивача надати відповідні обґрунтування - пояснення та підтверджуючи документи. Після того як пояснення та документи були надані, відповідна комісія ГУ ДПС прийняла рішення, згідно яких всі коригування зареєстровані належним чином, відповідно у всіх податкових накладних вказаний вірний код УКТЗЕД товару - 3102101000, який не є пальним.
В судовому засіданні представник позивача просив рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав зазначених в апеляційній скарзі та у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скрги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області, на підставі наказу від 05.03.2020 №1365 та направлень на перевірку №300 від 05.03.2020 та №301 від 05.03.2020, проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРАФ Ф".
За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 11.03.2020 (дата реєстрації акту 16.03.2020) №796/20-40-32-01-08/37877581.
Актом перевірки від 16.03.2020  встановлено наступні порушення:
- пп. 280.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, а саме під час перевірки встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації пального за кодом УКТЗЕД 3811900000 – засіб для викиду азоту, за адресою: вулиця Велика Панасівська, 29, м. Харків, в місці, що за своїми ознаками є акцизним складом та який не внесений до Системи електронного адміністрування реалізації пального;
- ч. 1 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме під час перевірки встановлено факт реалізації пального за кодом УКТЗЕД 3811900000 суб`єктам господарювання за відсутністю ліцензії на право оптової торгівлі пальним в період з 01.07.2019;
- ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме під час перевірки встановлено факт роздрібної торгівлі пальним кінцевому споживачу за кодом УКТЗЕД 3811900000 за відсутністю ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем подано до контролюючого органу заперечення до акту від 03.04.2020.
За результатами розгляду поданих заперечень відповідачем прийнято рішення від 14.04.2021 №14364/10/20-40-32-01-17, яким висновки акту фактичної перевірки визнано такими, що відповідають фактичним обставинам, відтак перевірка проведена в порядку, що встановлений діючим законодавством.
На підставі вказаного акту перевірки від 16.03.2020 відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення-рішення №0001963201 від 17.04.2020 про застосування штрафних санкцій (штрафу) у сумі 1000000,0 грн., за порушення пункту "б" абзацу 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 ст. 230 розділу 6 Податкового кодексу України та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та абз. 1 п. 128-1.2 ст. 128-1 розділу 2 Податкового кодексу України;
- податкове повідомлення-рішення №0001943201 від 17.04.2020 про застосування штрафних санкцій (штрафу) у сумі 500000,0 грн., за порушення ч. 1 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та на підставі абзацу 8 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального";
- податкове повідомлення-рішення №0001953201 від 17.04.2020 про застосування штрафних санкцій (штрафу) у сумі 250000,00 грн. за порушення ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та на підставі абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0001943201, №0001953201 від 17.04.2020, колегія суддів зазначає наступне.
Контролюючий орган під час перевірки дійшов до висновку, що позивачем протягом 2019 року здійснено реалізацію пального суб`єктам господарювання, тобто оптової торгівлі пальним, за відсутністю відповідної ліцензії та відповідно здійснення протягом 2019 року реалізації пального кінцевим споживачам, тобто роздрібної торгівлі пальним, за відсутністю відповідної ліцензії.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі-ПК України).
У відповідності до пп. 212.3.4. п. 212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.
Згідно пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Реалізація пального або спирту етилового для цілей   розділу VI   цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються   Законом України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"   (з наступними змінами та доповненнями, Закон №481/95-ВР).
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР оптова торгівля пальним здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 500000 гривень.
Одночасно ч. 20 ст. 15 Закону від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Значення термінів, які використані у Законі від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, викладені частині першої статті 1 цього Закону.
Абзацом 57 частини першої статті 1 Закону від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним - це діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам. Тобто оптова торгівля пальним повинна мати три складових: придбання пального, подальша реалізація пального, реалізація пального суб`єктам господарювання.
Абзацом 58 частини першої статті 1 Закону від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів. Тобто, для визначення реалізація пального саме як роздрібної торгівлі пальним необхідно встановлення наступних складових: придбання або отримання пального, подальший продаж або відпуск пального, здійснення такого продажу або відпуску саме та виключно з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/ газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах, здійснення такого продажу або відпуску для побутових потреб населення та інших споживачів.
За частиною другою статті 17 вказаного Закону до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: 
- оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень;
- роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.
Контролюючий орган застосовуючи до платника податку фінансові санкції на суму 500000 грн. та 250000 грн. дослідив первинні документи та встановив наявність в таких документах коду УКТЗЕД 3811900000, артикул 1611188580.
Пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у   підпункті 215.3.4   пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.
Підакцизні товари (продукція) - це товари за кодами згідно з УКТЗЕД   на які ПК України встановлено ставки акцизного податку -   пп. 14.1.145 п. 14.1 ст. 14 ПКУ.
До підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія (п. 215.1 ст. 215 ПКУ).
В ході розгляду справи позивач зазначив, що ТОВ "Пежо Сітроен Україна" є офіційним імпортером автомобілів "Пежо" та "Сітроен" в Україну. Позивач є офіційним дилером автомобілів "Пежо" та "Сітроен" в Харківській області. При здійсненні ремонту та технічного обслуговування автомобілів, позивач зобов`язаний використовувати лише оригінальні рекомендовані імпортером запасні частини і матеріали.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем придбано товар -  засіб для зменшення викидів азоту NOx з артикулом 1611188580.
У подальшому, придбаний товар реалізовано, при цьому у первинних документах зазначено код УКТЗЕД 3811900000, артикул 1611188580.
Відповідно до листа №8422-73-28-01 від 22.09.2020, Волинською митницею Держмитслужби повідомлено, що в електронних базах даних АСМО "Інспектор" відсутня інформація про переміщення в адресу ТОВ "Пежо Сітроен Україна", код ЄДРПОУ 36872294, товару артикул 1611188580 за кодом згідно УКТ ЗЕД 3811900000 в період з 01.01.2018 по 30.06.2019.
Відповідно до вантажно-митних декларацій за 2018 рік та І півріччя 2019 року, наданих ТОВ "ПЕЖО СІТРОЄН Україна" встановлено, що на територію України ввезено засіб для зменшення викидів азоту NOx (артикул 1611188580) на виконання договору поставки, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Граф Ф". Згідно наданих вантажно-митних декларацій товар "поглинач викидів" (засіб для зменшення викидів азоту NOx), артикул 1611188580, дійсно має код УКТЗЕД 3102101000, тобто не ввозився на територію України як пальне.
Відповідно до експертного висновку №594/20 від 17.06.2020, виданого Харківською торгово-промисловою палатою, встановлено, що товар - засіб для зменшення викидів азоту/ засіб для зниження NOX Ad Blue має артикул 1611188580, код УКТЗЕД 3102101000.
Колегія суддів зазначає, що єдиним законодавчим визначенням оптової та роздрібної торгівлі пальним є Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, в якому визначено:
- оптова торгівля пальним - це діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам. Тобто оптова торгівля пальним повинна мати три складових: придбання пального, подальша реалізація пального, реалізація пального суб`єктам господарювання.
Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Дослідженими первинними документами, а саме видатковими накладними та нарядами-замовленнями (актами виконаних робіт) не підтверджено факту придбання товару за кодом УКТЗЕД 3811900000 (пальне).
Придбання товару - засіб для зменшення викидів азоту NOх здійснювалось лише за артикулом 1611188580, без зазначення коду.
Первинною документацією зазначено  лише факт подальшої реалізації товару - засіб для зменшення викидів азоту NOх за кодом УКТЗЕД 3811900000 (пальне).
З урахуванням вказаного, обов`язкової сукупності, як того вимагає Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, факту придбання та подальшої реалізації пального у спірних правовідносинах судом першої та апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що товар з артикулом 1611188580 за кодом УКТЗЕД 3811900000 (пальне) позивачем вказаний у первинних документах помилково.
Позивачем в подальшому самостійно відкориговано податкові накладні з помилковим зазначенням коду та подано розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до вказаних податкових накладних, згідно змісту яких позивачем зазначено вірний код УКТЗЕД 3102101000 товару за артикулом 1611188580.
Вказані розрахунки прийняті контролюючим органом, що підтверджено квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Колегія суддів зазначає, що коригування податкових накладних відбулось платником податку після проведеної контролюючим органом перевірки, проте станом на дату прийняття судом першої інстанції рішення таке порушення відсутнє.
Колегія суддів виходить з основних принципів податкового законодавства України, регламентованих статтею 4 ПК України, зокрема, рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків та презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не передбачає обов`язку платника податку вносити до первинної документації зміни та/або виправлення.
Наказом директора позивача від 22.06.2020 №4/20П вирішено вважати код УКТЗЕД 3811900000, товару "поглинач викидів" (засіб для зменшення викидів азоту NOХ), артикул 1611188580, вказаний у всіх первинних (приходних, видаткових) документах та документах бухгалтерського обліку ТОВ "АВТО ГРАФ Ф" з 01.07.2019, недійсним.
Вважати вірним код УКТЗЕД 3102101000, товару "поглинач викидів" (засіб для зменшення викидів азоту NOХ), артикул 1611188580, та вважати цей таким, що вказаний у всіх первинних (приходних, видаткових) документах та документах бухгалтерського обліку ТОВ "АВТО ГРАФ Ф" з 01.07.2019.
Також, в ході розгляду справи встановлено, що позивач не є автозаправною станцією/автогазозаправною станцією/газонаповнювальною станцією/газонаповнювальним пунктом та іншим місцем роздрібної торгівлі та не має у власності чи в користуванні паливороздавальних колонок та/або оливороздавальних колонок.
Щодо податкового повідомлення-рішення №0001963201 від 17.04.2020 про застосування штрафних санкцій (штрафу) у сумі 1000000,0 грн. за порушення пункту "б" абзацу 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 ст. 230 розділу 6 Податкового кодексу України та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та абз. 1 п. 128-1.2 ст. 128-1 розділу 2 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.п.14.1.6. п.14.1. ст.14 ПК України   акцизний склад - спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.
Приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії, не є акцизним складом.
Згідно пп. 230.1.1, 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Акцизні склади, на території яких виробляється спирт етиловий, повинні бути обладнані на кожному місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованому на акцизному складі, витратомірами-лічильниками спирту етилового, що призначені для безперервного вимірювання, запам`ятовування, фіксування та відображення в електронному вигляді даних про обсяг отримання або відпуску спирту етилового в декалітрах 100-відсоткового спирту, приведених до температури 20° С, та обсяг вмісту денатуруючих добавок (далі - витратомір-лічильник спирту етилового), зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового;
б) усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з   УКТЗЕД   2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
За змістом абз. 1 п. 128-1.2 ст. 128-1 розділу 2 Податкового кодексу України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2000000 гривень.
Оскільки вищевикладеним встановлено, що позивачем не здійснювалось придбання та реалізація пального, відтак посилання контролюючого органу на відсутність реєстрації акцизного складу, який використовувався для зберігання та подальшої оптової торгівлі ним є необґрунтованим.
Згідно з ч. 1   ст. 77 КАС України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2   ст. 77 КАС України   в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen V. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується.
Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку, прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже. колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС  у Харківській області,створеного на правах відокремленого підрозділу ДПС України  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 520/6271/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  12.10.2021 року