ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6852/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Іщук І.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 листопада 2021 року                                                                                       м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя                    Грибан І.О.,
          судді:                                        Ключкович В.Ю.,
                                                  Парінов А.Б.,
          
          за участі:
          секретар с/з                              Піскунова О.Ю.,
          пр-к позивача                              Медвєдєва О.Ю.

          розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» та Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області  про стягнення заборгованості, -
У С Т А Н О В И В:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» звернулось до суду з позовом до Південого міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просило:
          - стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» заборгованість з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 4 433 771,00 грн. за податковими деклараціями з податку на додану вартість за лютий 2010 року в сумі 195 705,00 грн., за березень 2010 року в сумі 158 556,00 грн., за квітень 2010 року в сумі 786 080,00 грн., за травень 2010 року в сумі 117 276,00 грн, за червень 2010 року в сумі 554 042,00 грн та в сумі 2 621 937,00 грн, за липень 2010 року в сумі 175,00 грн.;
          - cтягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ТОВ «АТ Каргілл» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 1 520 602, 69 грн за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість.
          Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 липня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.
          Після оголошення  рішення суду представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу, у якій він просив стягнути на користь позивача витрати  на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн.
          Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків заперечувало проти задоволення клопотання про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100 000,00 грн. зазначаючи, що у даній справі розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги, оскільки справа була розглянута протягом 2-х засідань та є справою незначної складності.
          Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №640/6852/21 задоволено частково, а саме: стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3, код ЄДРПОУ 20010397) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (65015, Одеська обл., м. Одеса, просп. Шевченка, 15/1, код ЄДРПОУ 44104032) понесені ним витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 25 000,00 грн (двадцять п`ять тисяч гривень).
          В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат відмовлено.
          Постановляючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл», які сплачені АО «КМ Партнери», яке здійснювало представництво позивача в суді у заявленому розмірі 100 000, 00 грн. не є співмірними зі складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у акті про надання послуг правової допомоги за переліком. 
          Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення його вимог в повному обсязі, зазначаючи, що законодавством передбачено його право на отримання відшкодування понесених судових витрат і що ним було надано суду достатні докази, які їх підтверджують.
          Також, не погоджуючись із додатковим судовим рішенням, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви щодо розподілу судових витрат. 
          В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що заявлені Позивачем до відшкодування витрати у сумі 100 000,00 грн. не є неспівмірними складності справи та наданим послугам, а тому не підлягають до задоволення.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року та 27 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 жовтня 2021 року.
          До Шостого апеляційного адміністративного суду 27 вересня 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» надійшов відзив на апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому позивач заперечує щодо задоволення вимог апеляційної скарги.
          Також, до Шостого апеляційного адміністративного суду 25 жовтня 2021 року від Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області   надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл», у якому  відповідач заперечує щодо задоволення вимог апеляційної скарги позивача.
          У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу відповідно.
          Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися та явку уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.
          Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.
          Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
          Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
          Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року  5076-VI (далі - Закон  5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
          Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону  5076-VI).
          Відповідно до статті 19 Закону  5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
          Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
          Відповідно до частини першої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          Згідно з частиною третьою статті 132 цього Кодексу до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
          Отже, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.
          Відповідно до вимог ч.7 ст.139 КАС розмір виплат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).
          Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.
          Згідно пункту 3 частини першої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
          Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
          З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
          Відповідно до статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
          За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС).
          Склад та обсяг судових витрат визначено у частині третій статті 134 КАС, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат:
           1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
           2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС).
          Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС).
          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС).
          У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС).
          Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС).
          З матеріалів справи убачається, що на підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії таких документів:
          - договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 №2-1/19-2019;
          - додаткова угода від 12.02.2020 до Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 №2-1/19-2019;
          - додаткова угода №2 від 09.04.2021 до Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 №2-1/19-2019;
          - договір про електронний документообіг від 01.03.2021;
          - платіжне доручення від 27.05.2021 №2000056689;
          - рахунок-фактура від 19.05.2021 №55;
          - Акт про надання послуг;
          - виписка із банку про зарахування коштів АТ «Каргілл».
          З аналізу зазначених документів вбачається, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який узгоджений між позивачем та його представником, становить 100 000,00 грн.
          Відтак, позивачем надано всі необхідні докази на підтвердження витрат понесених на правничу допомогу адвоката, при цьому слід звернути увагу, що розмір понесених витрат дорівнює сумі орієнтовного розміру витрат, зазначеному під час розгляду справи судом першої інстанції.
          Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків в запереченнях проти задоволення клопотання про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100 000,00 грн. зауважив, що у даній справі розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги, оскільки справа була розглянута протягом 2-х засідань та є справою незначної складності.
          Визначаючи розмір відшкодування коштів на правничу допомогу у цій справі суд першої інстанції враховував складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах. Суд вважав, що вказаний адвокатом час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг є завищеним, тому дійшов висновку щодо необхідності зменшення зазначеної суми до 25000,00 грн.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги (100 000,00 грн) про фактично надані послуги адвокатом є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. 
          Зокрема, колегія суддів  звертає увагу  на необґрунтованість та невиправданість кількості годин, витрачених на підготовку адміністративного позову, клопотань та відповіді на відзив та кількість осіб, залучених для вирішення вказаних питань( т.2, а.с.178).Так само є невиправданою та неспівмірною до складності справи участь у судовому засідання одночасно двох адвокатів адвокатського об`єднання.
          Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції надав належну та обґрунтовану оцінку розміру витрат на правничу допомогу на предмет відповідності його вимогам частини п`ятої статті 134 КАС України та відповідно зменшив їх розмір.
          Доводи апеляційних скарг висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового судового рішення неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального закону.
          Посилання сторін на те, що судом першої інстанції не надано оцінки обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу заявлених позивачем є безпідставними.
          Враховуючи положення статей  132,  134,  139 КАС України, колегія суддів констатує, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягають.
          За правилами  статті 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
          Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» та Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
          Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
          
          Головуючий суддя                                                            І.О. Грибан

          Судді:                                                                                В.Ю. Ключкович

                                                                                          А.Б. Парінов

          (повний текст постанови складено 10.11.2021р.)