ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/62/21	Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/960/21 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 304090000   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 
адвоката Вароди П.Б.   

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2021 року (ухвалене суддею Малярчук В.В., повний текст якого складено 02 червня 2021 року) у цивільній справі № 606/62/21 за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. -

В С Т А Н О В И В:
       
       У січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до спадкоєців ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просив стягнути з відповідачів на його користь грошові кошти в розмірі: із ОСОБА_1 10 000 доларів США, з ОСОБА_3 13 333,33 доларів США, з ОСОБА_4 3 333, 33 доларів США, з ОСОБА_5 3 333, 33 доларів США та понесені ним судові витрати по справі. 
       Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до договору позики від 12.06.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримано в нього, ОСОБА_2 , в позику кошти в сумі 30000 доларів США. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_6 зобов`язався повернути до 31.10.2020 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер так і не виконавши взятого на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів. 21 грудня 2018 року в межах строку визначеного частиною 2 статті 1281 Цивільного кодексу України, він направив письмову вимогу спадкоємцям ОСОБА_6 , у якій заявив вимогу про повернення йому вищевказаних грошових коштів, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 21 грудня 2018 року та поштовою накладною №4600113397316 від 21 грудня 2018 року. Відповідачі, як спадкоємці ОСОБА_6 , його вимоги не задовольнили, відтак, ураховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідачів грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США за договором позики. 
       Рішенням Теребовлянського районного суду від 2 червня 2021 року позов задоволено. Вирішено стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 10 000 доларів США, з ОСОБА_3 13 333,33 доларів США, з ОСОБА_4 3 333, 33 доларів США, з ОСОБА_5 3 333, 33 доларів США та понесені ним судові витрати по справі.
       Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Апелянт зазначав, що на момент подання ним заяви про прийняття спадщини йому не було відомо про боргові зобов`язання батька та взагалі не відомо чи дійсно така розписка була складена. Він з метою встановлення об`єктивної істини звертався із зустрічною позовною заявою про визнання договору позики недійсним, однак суд безпідставно повернув його позов. Вважає, що сума боргу батька перевищує вартість спадкового майна.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суджу без змін вказавши на його законність та обґрунтованість. Зазначив, що принцип змагальності цивільного процесу зобов`язує відповідача, як спадкоємця, доводити обсяг спадкового майна та його вартість, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежується вартістю успадкованого майна. Спадкодавцю ОСОБА_6 належала значна кількість нерухомого майна, якого достатньо для погашення боргів спадкодавця.
       Апелянт, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.
       Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав та додатково пояснив, що апелянт в судові засідання не з`являвся та не подавав зустрічного позову у справі.
       Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Судом першої інстанції встановлено, що 12 червня 2017 року ОСОБА_6 отримав від позивача ОСОБА_2 в позику грошові кошти в сумі 30 000 доларів США за борговою розпискою від 12 червня 2017 року, які зобов`язався повернути до 31 жовтня 2020 року.
        ІНФОРМАЦІЯ_3 боржник ОСОБА_6 помер і умови договору позики не виконав.
       Спадкоємцями майна ОСОБА_6 , які прийняли спадщину є дружина покійного ОСОБА_3 та сини ОСОБА_1 і ОСОБА_7 
        ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 спадкоємцями майна якого є мати ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 
       21 грудня 2018 року ОСОБА_2 надіслав письмову вимогу спадкоємцям ОСОБА_6 про повернення йому грошових коштів за договором позики цінним листом з описом вкладення, однак відповідачі вимоги не задовольнили.
       Судом також встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6 йому належало наступне майно:
       -земельна ділянка кадастровий номер 6125080500:02:001:0014 площею 2,8532 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 80383.47 грн;
       -земельна ділянка кадастровий номер 6125081100:01:001:0263 площею 2,6243 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 88738.58 грн;
       -земельна ділянка кадастровий номер 6125081100:01:001:1073 площею 0,1644 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 4912,86 грн;
       -земельна ділянка кадастровий номер 6125085200:02:001:0098 площею 0.25 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована у АДРЕСА_1 ;
       -земельна ділянка кадастровий номер 6125085200:02:001:0101 площею 0,332 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована у с.Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області;
       -земельна ділянка кадастровий номер 6125085200:01:001:0017 площею 0,5 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована у с.Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області;
-житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
       Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформація з якого є в загальному доступі, спадкодавець ОСОБА_6 був засновником приватного агропромислового підприємства «Богдан», ідентифікаційний код юридичної особи - 31422409, розмір внеску спадкодавця ОСОБА_6 - 5100,00 грн., що становить 51 % у статутному фонді, а також засновником Фермерського господарства «С-Богдан», ідентифікаційний код юридичної особи - 40961971, розмір внеску спадкодавця ОСОБА_6 - 1000000,00 грн., що становить 100 % у статутному фонді.
       Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємці, які прийняли спадщину зобов`язані задовольнити вимоги кредитора у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
       Колегія погоджується з таким висновком.
       Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).        
       За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
       Відповідно до частини 2 статті 1281 цього Кодексу кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від дня настання вимоги.
       Згідно частини 2, 3 статті 1268 та частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу — шести місяців з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків встановлених частинами 2-4 статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). 
       Відповідно положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
       Встановивши, що при житті ОСОБА_6 не повернув ОСОБА_2 коштів за договором позики, укладеним 12 червня 2017 року в розмірі 30000,00 дол. США та що спадкоємці, які прийняли спадщину, не виконали вимоги кредитора заявленої у строк встановлений статтею 1281 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що спадкоємці, зокрема ОСОБА_1 повинен повернути частину позики у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Суд вірно виходив з того, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом і спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину, є дружина спадкодавця та двоє його синів, тобто частка кожного становить 1/3 у спадщині.
       Доводи апелянта про те, що йому не було відомо про зобов`язання батька за вищевказаним договором позики не заслуговують уваги суду, оскільки не мають правового значення для вирішення спору.
       Посилання апелянта на те, що вартість боргів спадкодавця перевищує вартість спадкового майна колегія не приймає до уваги, оскільки з урахуванням принципу змагальності цивільного процесу доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, тому що відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. ОСОБА_1 таких доказів суду не надав.
       Твердження апелянта про те, що він звертався із зустрічним позовом про визнання договору позики недійсним, однак суд його безпідставно повернув колегією оцінюються критично, оскільки порядок подання зустрічного позову врегульовано статтями 193, 194 ЦПК України і вважаючи, що суд безпідставно повернув його позов апелянт мав право оскаржити такі дії суду в апеляційному порядку .
       Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
       Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.        
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2021 року залишити без змін.
       Судові витрати поклати на сторони в межах ними понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.
Судді:                                                                        Гірський Б.О.
                                                                               Хома М.В.