Ухвала
 
07 жовтня 2021 року
м. Київ       
 
справа № 607/17663/20
провадження № 51-2976 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу Першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 10 березня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_4 , 
встановив:
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами за строк 
3 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. 
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 10 березня 2021 року вказаний вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Не погодившись із ухвалою апеляційного суду прокурор 10 червня 2021 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, яку ухвалою від 17 червня 2021 року залишено без руху, а в подальшому ухвалою від 16 серпня 2021 року повернуто, у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги залишеної без руху.
01 жовтня 2021 року прокурор повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду у касаційному порядку, та заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування цього клопотання прокурор посилається на обставини його попереднього звернення із касаційною скаргою до Суду, яку було повернуто ухвалою суду від 16 серпня 2021 року.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку,що касаційну скаргу необхідно повернути прокурору виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Як слідує, із матеріалів касаційного провадження, прокурор вперше звернувся з касаційною скаргою 10 червня 2021 року, тобто в передостанній день строку касаційного оскарження, яку було повернуто ухвалою від 16 серпня 2021 року.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження прокурор вказує на обставини свого звернення із касаційною скаргою, яку було залишено без руху, а в подальшому повернуто.
Однак наведені обставини не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки вони не свідчить про наявність об`єктивних перепон для своєчасного оскарження судового рішення до суду касаційної інстанції.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Тернопільського апеляційного суду від 10 березня 2021 року, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути прокурору, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення. 
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити Першому заступнику керівника Тернопільської обласної прокуратури у поновленні строку на касаційне оскарженняухвали Тернопільського апеляційного суду від 10 березня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_4 , касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3