ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1418/21 Справа № 213/1389/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 вересня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
16 квітня 2021 року о 21.30 годині ОСОБА_1 біля гаражу №21а, гаражний кооператив "Піонер", біля будинку №24 по вул. Гірників в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області передав керування транспортним засобом FORD S-MAX, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який керував ним в стані алкогольного сп`яніння.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в момент передачі ним транспортного засобу, ОСОБА_2 не мав будь-яких ознак алкогольного сп`яніння та був адекватний, що повністю узгоджується з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та зазначені обставини зафіксовані на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції.
       Крім того, зазначає також й про те, що сам ОСОБА_2 підтвердив той факт, що він вживав алкогольні напої вже після ДТП та після цього не керував транспортним засобом, а чекав на працівників поліції, які приїхали на місце значно пізніше.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 з матеріалами справи про адміністративне правопорушення надійшли до апеляційного суду 25 серпня 2021 року та судове засідання було призначено на 02 вересня 2021 року, про що повідомлено самого ОСОБА_1 та його захисника.
02 вересня 2021 року ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце апеляційного перегляду був повідомлений належним чином. Від захисника Строчеуса Г.М. надійшла заява про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з перебуванням у відпустці, у зв`язку з чим, апеляційний розгляд було відкладено на 09 вересня 2021 року, про що повідомлено учасників справи.
09 вересня 2021 року ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду до зали суду вдруге не з`явився, причин своєї неявки не повідомляв. Від захисника Строчеуса Г.М. повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням у відпустці до 19 вересня 2021 року у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги було відкладено на 20 вересня 2021 року, про що повідомлено ОСОБА_1 та його захисника Строчеуса Г.М.
20 вересня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява захисника Колєсніка С.В. в інтересах ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні. При цьому ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, про дату та час апеляційного перегляду був повідомлений належним чином. Апеляційний розгляд справи було відкладено на 23 вересня 2021 року, про що було повідомлено учасників справи, однак останні до суду вчетверте не з`явились, від захисника Колєсніка С.В. повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні.
У судове засідання, призначене на 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце апеляційного перегляду був повідомлений належним чином. Від захисника Колєсніка С.В. втретє надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у іншому судовому засіданні.
Таким чином, апеляційним судом було призначено загалом 5 судових засідань в жодне з яких ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином, не з`явився, причин своєї неявки не повідомляв. Заяви захисників Строчеуса Г.М. та Колєсніка С.В. апеляційний суд розцінює як зловживання своїм правом та спосіб затягування апеляційного перегляду справи. При цьому, суд зазначає, що захисником Строчесуом Г.М. не було надано жодного підтверджувального документу, щодо перебування його у відпустці, а захисником Колєсніком С.В. не надано до суду підтверджень про участь в судових засіданнях про які зазначено у його заявах.
Відтак, апеляційним судом було вжито належних та достатніх процесуальних заходів для забезпечення присутності особи під час розгляду його апеляційної скарги та надано можливість реалізувати своє право на захист, однак зазначена поведінка особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисників свідчить про їх юридичну незацікавленість у наслідках розгляду апеляційної скарги.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
       Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
       В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади;важливість справи для заявника.
       Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
       Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).
       Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
       Тому, на підставі ч. 2 ст. 268 КУпАП, враховуючи, що дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисників.
Мотиви апеляційного суду. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладені в постанові суду висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху України, згідно з яким водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані. 
Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вищезазначених положень нормативно-правових актів, підтверджується матеріалами справи.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №125308 від 17 квітня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями ОСОБА_2 від 16.04.2021 року, відповідно до яких останній зазначив, що 16 квітня 2021 року він попросив ОСОБА_1 надати йому автомобіль для отримання навичок керування на що останній погодився та передав керування йому, в результаті чого він потрапив у ДТП; поясненнями самого ОСОБА_1 , який вказував, що дійсно передавав керування ОСОБА_2 та після того, як останній здійснив ДТП він сів за кермо та повернувся до гаражу, де вживали разом алкогольні напої; рапортом співробітників поліції, відповідно до яких ними було отримано виклик за фактом “Хуліганство” та по факту ДТП хтось погрожує пістолетом та прибувши на місце виявлено що ОСОБА_1 , розпиваючи алкогольні напої разом з ОСОБА_2 , вирішив навчити останнього керувати транспортним засобом та передав йому керування, після чого ОСОБА_2 потрапив у ДТП. При цьому, ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, відповідно до висновків якого у нього виявлено 1,74%о алкоголю за фактом чого було складено протоколи про адміністративні правопорушення; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції з яких видно, що після прибуття поліцейських до гаражу де перебували ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останні повідомили про те, що дійсно разом вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 передати йому керування транспортним засобом з метою отримання необхідних навичків, на що останній погодився та надав йому можливість керувати автомобілем, однак ОСОБА_2 не впорався з керуванням та допустив наїзд на дерево, після чого ОСОБА_1 сів за кермо та поїхав назад до гаражу.
Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що в момент передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2 не мав будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі письмовими доказами, зокрема на відеозапису з нагрудних камер поліцейських як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 у своїх первісних поясненнях зазначали, що разом вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_2 попросив для керування автомобіль, який належить ОСОБА_1 на що останній погодився та передав йому в керування свій автомобіль.
Крім того, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 щодо тієї обставини, що ОСОБА_2 заперечував факт знаходження у стані алкогольного сп`яніння, в момент керування транспортним засобом, такими, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки на відеозапису видно, що ОСОБА_2 надав чіткі та послідовні пояснення, які, в тому числі, є аналогічними з поясненнями самого ОСОБА_1 , що вони вживали алкогольні напої, після чого почали керувати транспортним засобом. Крім того, факт керування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, вчинення ДТП та залишення місця ДТП підтверджується також й постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 31 травня 2021 року.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується матеріалами справи і висновки в цій частині є законними та обґрунтованими.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, у зв`язку з чим  апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун